Hallå?
Mår du bra?
Det var en bra fråga.
Kan du gå?
Ja. Tack.
De är väldigt territoriella, och det här är deras territorium.
Nu går vi.
Det är verkligen du. Du är Keiko Randa.
Förväntade du dig nån annan?
Jag förväntade mig inte att vara vid liv.
Jag vet hur det känns. Vi måste vidare.
Vänta.
Vem är du? Vad heter du?
- Jag heter Cate. - Hur kom du hit?
Vi föll.
Herregud, May. Vi måste hitta dem jag kom med!
- Är Billy med dig? - Va?
Bill Randa?
- Lee Shaw? - Vi måste tillbaka!
- Vi måste hitta dem! - Vi ska. Lugna ner dig.
Den här vägen.
Nu.
BASERAT PÅ KARAKTÄREN "GODZILLA"
Vad sysslade du med?
I Alaska, ute i öknen...
Visste du att Godzilla var där?
Jag visste inte att han skulle komma, men jag behövde en titan.
Varför?
För att öppna en spricka och bevisa att nätverket finns.
Det finns en port till deras värld, som är inuti vår egen.
Allt detta för att visa att du hade rätt?
För att visa att mina föräldrar hade rätt.
Om inte Monarch hade sett dem som dårar, så skulle Dagen G kanske aldrig ha hänt.
Kanske Cate fortfarande hade varit med oss.
Det är inte Monarchs fel att Cate dog.
Det är vårt.
För att jag trodde på dig.
Men det här var hela din värld!
Så var det inte.
Jag ville bara skydda er. Men ni behövde inte mitt skydd.
Det var mitt misstag.
Vill du bespara andra smärtan som vi känner?
Vill du hitta ett sätt för mänskligheten att överleva?
Hjälp mig då. Kom och jobba med mig.
Vi kan lösa det här tillsammans.
- Lösa vadå? - Samexistensens gåta.
Okej.
Om du kan besvara en fråga.
Är det det viktigaste för dig nu? När världens öde står på spel?
Valet jag gjorde...
Tror du inte att jag har försökt förstå det själv?
Vore det bättre om jag aldrig hade fallit för din mor?
Om vår familj aldrig existerat?
Men den existerar ju inte.
Inte nu längre.
Om resten av räddningsstyrkan följer min signal,
kan de bara komma ut på ett ställe.
Jag visste att nån skulle se signalen och komma.
Ursäkta?
Signal?
Vilken signal?
Du är inte här för att rädda mig, va? Du förväntade dig inte att träffa mig här.
Du jobbar inte för Monarch. Vem är du?
Herregud!
May!
Herregudars.
- Berätta vilka ni är. - Herrejävlar.
Keiko!
Keiko, är det verkligen du?
Såklart det är! Vem är du?
Det är jag, Kei.
Det är Lee.
Lee?
Din röst låter annorlunda. Kom fram där jag kan se dig.
Nej, vänta en sekund.
Det finns saker du måste förstå först.
- Vilka saker? - Hur längre tror du att du har varit här?
Enligt mina beräkningar är det 57 dagar. Hur så?
Varför gömmer du dig?
Jag kom också hit ner. Efter att du föll.
- Jag ledde ett spaningsuppdrag. - Var du här? Hur då? När då?
Uppdraget ägde rum 1962.
Det är 1959. Vad pratar du om?
Jag kom hit 1962.
Det kändes bara som en vecka, och sen tog jag mig ut igen.
Jag kom undan, men det var... Det var 1982.
Nej.
Och det var 33 år sedan!
Ja.
Med alla gravitationsstörningar...
...är en förskjutning av rumtiden...
Är det sant?
Är det 2015?
Du var alltid en jäkel på matte.
- Lee. - Jag kan inte fatta att du lever.
Det är du.
Lee.
Billy...
Nej, Kei. Han är borta.
- Han dog för länge sen. - Nej!
Nej.
Hiroshi?
Han mår bra.
Allt är okej med honom.
Hur vet du det?
Vem är du?
Jag är ditt barnbarn.
Hur känns benet?
Bra. Det gör bara ont när jag använder det.
Parkera häcken då.
Gammastrålningen har stabiliserats. Den är hög, men inte apokalyptisk.
Vi kallade in så många vi kunde.
De flesta utposterna är uppe igen. Knappt.
- Hört nåt av Duvall? - Förväntar du dig det?
Inte egentligen.
Men signalen då?
- Det är inte prio ett just nu. - Nån kan ha överlevt. Hur är det inte det?
När hela planeten väser som en tryckkokare?
När varje station är på sin vakt mot titaner? Glöm det.
En överlevande kanske vet vad som pågår.
- Det känns ganska viktigt. - Vanligtvis vore det enormt viktigt.
Men vi står inför en serie titanincidenter som hotar sju miljarder människor.
Jag ödslar inte resurser på att rädda tre.
Tänk om de tre kan rädda de sju miljarderna?
Det finns överlevande.
De kanske har svaren vi söker, och de ropar på hjälp.
Vi kan inte låtsas att vi inte hör dem!
Titta på kartan.
Titta på omfattningen av vad vi försöker stoppa!
Mina händer är bundna.
Knyt loss dem då!
Annars hade Shaw rätt angående oss.
Definitivt angående dig.
Välj dina nästa ord noggrant.
Så tänker du sätta dig ner,
göra ditt jobb och hjälpa oss hantera den här krisen?
Eller vill du bli sjukskriven på obestämd tid?
Herregud.
Helt otroligt.
Jag justerade sändarröret så den skickar en gammapuls
som visar var jag är.
Så Monarch klarade sig till 1962?
De finns fortfarande.
Pappa var en del av det.
Berätta om honom.
Han är... en familjeman.
Han följde i dina fotspår.
Och när Monarch inte lät honom göra det, gjorde han det själv.
Han visste aldrig... vet aldrig när det är dags att sluta.
Är han lycklig?
Du kan väl fråga honom själv?
Kan du koppla den här som den var tidigare?
Ja, jag tror det.
I så fall tänker jag skjutsa hem dig.
Jag sa ju att det skulle gå fort.
Jag har gett bort det mesta.
Jag har några resor kvar att göra.
Vart ska du?
San Francisco.
Bara i några dagar.
Jag har lite att ta itu med.
För skilsmässan.
Emiko, från och med nu...
Efter attacken mot San Francisco ringde vi alla vi kunde tänka på,
som sjukhus och Röda Korset.
Vi finkammade hela internet, och jag gav aldrig upp hoppet om dig.
Vi har drömt om den här dagen.
Oavsett vad du gjort mot mig,
så förtjänar din son ett förhållande med sin far.
Så, snälla...
...när du hittat nånstans att bo...
...kan du säga det till Kentaro.
Fortsätt bara.
- Kan vi inte gå runt? - Nej.
Fastna inte i trädet.
Akta dig! Fanken.
Visst, ta en paus. Vi har all tid i världen.
Det vore kul att återvända till en värld med flygande bilar och robotbetjänter.
Ja, och kanske äldreboenden på månen.
Jag tror att alla behöver en paus.
Gärna för mig.
Vänta lite, Keiko.
Men seriöst...
Gå inte för långt!
- Är du redo? - Ja.
Två, tre...
Får man slå sig ner?
- Vad gör du här? - Din mamma sa att du kanske är här.
Hur är det med benet?
Det gör ont när det regnar. Och ditt?
Det klickar lite lustigt.
Kanpai.
- Jag brukar inte gilla whiskey, men... - Vad gör du här?
Gammastrålningen. Vi hittade en sammanhängande signal.
En signal?
- Ett meddelande. - Från vem då?
Jag vet inte.
Men det kommer ur sprickorna.
Än sen då? Jag vet inte vad nåt av det här betyder.
Nej, inte du...
...men kanske din far.
Tack.
Jag måste säga en sak.
Du ser precis ut som jag minns dig.
Efter alla dessa år. På pricken!
Jag har pratat med dig och Billy i mitt huvud konstant.
Eller snarare dem ni var.
Vad hände med Billy?
Jag hörde att...
Han ledde en expedition till nån ö.
Han försökte bevisa sina teorier om allt det här.
Och...
...han kom aldrig tillbaka.
Men han gjorde det.
Han var den sista kvar, och han kämpade till slutet.
Han räddade Monarch.
Han räddade allt ni två har byggt upp.
Allt vi tre har byggt upp.
Ja.
Jag har förlorat så mycket tid.
Hur ser världen ut nu?
2015. Själva ordet är ofattbart.
Bilar är mindre och bättre, men inte alls lika häftiga.
Men tv-apparaterna är stora och platta. Alla har en. De är precis överallt.
Och, du vet, prylar.
Telefonen gör allt, och det är...
Jo, vi landade på månen.
Japp.
Men förstås missade jag det när jag var här nere.
Men du vet, det är...
Samma gamla värld.
Samma människor...
...konflikter, triumfer.
Du vet, mammor, pappor...
...barn.
Apropå barn så borde jag kanske titta till våra.
Jag vet inte om det här når dig, men jag hoppas det.
Eller egentligen inte, för då är jag säkert död.
Men du hänger knappast läpp över det.
Måste skynda mig. Du kanske aldrig förlåter mig för det jag tog,
och jag kan inte åka tillbaka och rätta till mina misstag.
Men kanske jag kan lämna nåt åt framtiden.
Ett arv.
Så du inser att det var värt det.
Hej, Hiroshi.
Tim. Vad gör du här?
Får vi komma in?
Du ville väl ha min hjälp?
Din pappa.
Jag har alltid uppskattat din trohet till mina föräldrars minne, men...
Jag är upptagen.
Och jag har inget intresse av att arbete med Monarch.
Det är säkert för det bästa, för de vill inte ens ta i dig med tång.
Så vad vill du?
Visa honom.
Gammastrålningen från sprickorna.
Jag är väl medveten om strålningen.
Inte den här. Det är inte samma som vi såg före Dagen G.
Det finns en sammanhängande signal.
Sammanhängande? Hur då? Från vadå?
- Från vem. - Han tror att Cate kan ha överlevt.
Varför gör ni det här?
Jag vet att det låter galet.
- Det är omöjligt! - Inte alls. Shaw kom tillbaka.
Men inte de andra.
Variablerna är nästintill oändliga.
- Du låter som om du inte vill tro det. - Såklart jag vill.
Men vilja och verklighet är två skilda saker.
Det här är grymt.
Du sa att du ville arbeta med mig. Och slutföra din resa.
Okej, jag är på. Men hjälp mig hitta min syster först.
Hur då? Monarch kommer inte hjälpa oss.
- Inte med det här. - Nej, det kommer de inte.
Det var därför jag slutade.
Monarch är inte de enda i branschen.
Om vi nu är i titanernas värld, varför påminner den så mycket om jorden?
För att det är jorden. Delvis.
Några bitar hemifrån. Några bitar från deras värld.
Ihopsytt som ett lapptäcke.
Jag tror inte det är titanernas värld.
Det är en värld mellan världar. Jag kallar den för "Axis mundi".
- Medelpunkten mellan himmel och jord. - Så du vet?
Lärare.
Nu börjar den igen.
Vi ställer ner den.
Hur? Hur kommer det in ljus om vi är under marken?
Hur vet du att vi är under marken?
- Vi föll ju ner i ett hål. - Föll vi verkligen?
Eller gick vi in?
Kaninhålet.
Välkommen, Alice.
Vi är snart framme, så nu fortsätter vi.
- Okej. Redo? - Jepp.
Två, tre, upp!
Där är hon ju. Precis där jag lämnade henne.
Vad är det där?
Det där är vår skjuts.
Kom igen nu.
Nej, nu skojar du!
Är det inte otroligt?
- Ja. - Efter 53 år har den fortfarande ström.
- Den har bara varit här i några veckor. - Tack för påminnelsen, doktorn.
Nu kör vi igång åbäket och sticker.
Lite lösare.
Och Kei...
Sätt den svarta linan överst. Den låter oss kontrollera den inifrån.
- Va? - Det lät nära.
Okej, alla in i kapseln.
- Kei, låt mig. - Stressa mig inte.
- Jag vet hur den ska vara. Sluta! - Jag fixar det.
- Vad är det med dig? - Jag tänker stanna!
Va?
Billy är borta.
Och min pojke växte upp utan mig.
Jag tänker inte förstöra hans liv igen genom att dyka upp från ingenstans.
Oavsett hur världen ser ut nu... så är den inte min.
Inte nu längre.
Nej.
De här monstren har tagit allt ifrån mig.
Nu räcker det.
Den här förbannelsen är bruten.
Du har fortfarande arbete att uträtta.
Vi behöver dig.
Nu rör ni på er, så drar vi.
- Farmor upp i dagen. - Jättekul.
Om alla vill spänna fast sig så är vi klara för start.
Det finns ingen sprit på det här flyget?
Nix, men när vi är tillbaka bjuder jag på första rundan.
- Redo? - Jag väntar bara på dig.
- Påminner om den gamla goda tiden, va? - Tala för dig själv.
Då åker vi hem.
- Andrepiloten, ser du radarn där? - Ja.
När den blippar är en titan på väg att öppna en spricka.
- Men hur ska vi lätta? - Det lär du märka.
Säg till när den är 900 meter bort.
Jag stänger av simulatorn, och titanen drar oss med sig.
Lee, vad är det? Vad ser du?
Skit också. Vi lockade hit en som redan var här.
Håll i er!
Nåt kommer genom sprickan. 2 100 meter.
1 500 meter.
- Kom igen! - 1 200.
Shaw! Vad gör vi?
Vi har ont om tid och slut på chanser.
Herregud!
Den sticker! Den flyger iväg.
Helvete.
- Vad gör du? - Mitt jobb.
- Vad gör du? Sluta! - Sätt dig!
Sluta! Lee!
Nej! Vad gör du?
Varför ska allt vara så svårt?
Kom tillbaka!
Fan, vi missar det!
Lee!
- Lee! - Nej!
Lee!
Lee! Spring!
Ta min hand!
Jag har dig! Släpp inte taget!
- Nej! - Kom tillbaka!
- Det är för tungt! - Jag har dig!
- Det är okej. - Jag släpper inte taget!
Tack.
- Nej. - För allt.
Släpp inte...
Nej! Lee!
Lee!
Nej!
Titta på mig. Spänn fast dig!
Var är vi?
Vad är det här för ställe?
Vilka är ni?
Cate!
Cate.
Välkommen tillbaka.
- Är det här din förtjänst? - Jag? Nej. Det är lite för avancerat.
Men nån hade redan räknat ut det mesta.
Pappa.
Mamma?
Vad stor du har blivit.
Förlåt mig.
Kentaro...
Det här är vår farmor.
Det här är min bror.
Förlåt att jag avbryter, men ni måste undersökas och avrapporteras.
Den här vägen.
Brenda, vad gör du här?
Nån måste stå för kalaset.
Jobbar du med henne nu?
Det är komplicerat.
Det har hänt mycket på två år.
Två år?
Kommer ni?
Kom igen, fort nu.
- Vad i helvete är det här? - Allt jag nånsin lovat dig.
Kom då!
SKULL ISLANDS FORSKNINGSSTATION
Undertexter: Borgir Ahlström