Nå er det sengetid. Over tiden.
- Er du under dyna? - Ja.
Lukk øynene, og la drømmene komme.
Jeg er ikke trøtt, pappa. Kan du snakke med meg litt lenger?
Husker du sangen "Furusato",
som moren min sang til meg når jeg ikke fikk sove?
Jeg trodde du sa at det var når hun savnet Japan.
Ja, men den roet oss begge når vi trengte det.
Dr. Randa?
De er klare for deg.
Er du der? Hvorfor stoppet du?
Jeg må legge på, vennen min.
Men sangen er ikke ferdig.
Nei. Men nå har du noe å glede deg til.
Når kommer du hjem, pappa?
Jeg kommer før du aner det. Glad i deg.
Glad i deg også, pappa.
Hiroshi. Hils på sønnen din.
Ikke på den måten du ønsket deg, det vet jeg.
Det har jeg aldri sagt. Det er bare…
Jeg trodde vi bare trengte hverandre.
Jeg har tenkt på å gi ham din fars navn.
William.
Vi kan kalle ham Bill.
Det var min stefars navn.
Min fars navn var Kentaro.
Kentaro.
Det går bra, Kentaro.
Jeg er her.
BASERT PÅ KARAKTEREN "GODZILLA"
Hiroshi.
Vent.
Hiroshi. Vær så snill. Jeg må snakke med deg.
Vi har ikke tid. Hvis titanen er på vei mot Santa Soledad,
må vi dra dit og finne en måte å sende den tilbake der den kom fra.
Vær så snill. La meg se brevet.
Selvsagt. Tilgi at jeg leste det.
- Det tilhører deg. Og onkel Lee. - Jeg må få forklare.
Du skylder meg ingen forklaring. Dine anliggender er dine.
Det var en tabbe som skjedde én gang.
Jaså?
Brevet virker ikke som en tabbe. "Jeg elsker deg, Lee.
Det vil jeg alltid gjøre. I et annet liv kunne vi vært sammen. Din Kei."
Jeg vet hva det står.
Det gjorde Bill Randa også. Brevet lå blant tingene hans.
Han visste at du sviktet ham. Og sviket ditt drev ham bort.
Det tror jeg ikke.
Han var ikke sånn.
Billy var glad i deg.
Han ønsket å være en så god far som han kunne.
Det er ikke det jeg husker.
Jeg snakket med ham da vi kjørte inn i Kasakhstan.
Han sa at vi aldri hadde vært borte fra deg så lenge,
og han ville så gjerne dra hjem til deg.
Det er to måneder siden.
Jeg kondolerer så mye.
Men du har fortsatt din andre store kjærlighet.
SANTA SOLEDAD SØR-CHILE
Jeg skjønte ikke at "feltarbeidet" var så langt borte.
Vi valgte ikke stedet. Titanen gjorde det.
- Takk. - Takk.
Hør etter, Apex Cybernetics-personell.
Titan-ankomst om T minus 13 timer. Nivå to-alarm.
Er du i tvil?
Er ikke du det? Tror vi virkelig at koden min er løsningen?
Ja. Det gjør jeg, Corah.
Dette er ikke en liten løvvinge du kan sette på armen og mate med peanøtter.
- Tror du virkelig vi kan kontrollere den? - Ja.
Sørg for at kodeferdighetene er gode nok til å kontrollere Titan X.
Ikke noe press. Jeg stoler på deg.
Du har all rett til å være sint.
Men kan jeg spørre om noe?
Hva gagner det deg
å være så fiksert på å ville forandre fortiden
at du ikke kan tillate deg å skape en bedre framtid?
En eller annen gang må du bli ferdig med å klandre folk for det de har gjort,
og skape deg et liv som er ditt.
Hva venter du av meg? Skal jeg late som det ikke skjedde?
- Nei, selvfølgelig ikke. - Det ville passet deg bra.
Jeg sier ikke dette til mitt beste, Hiro, men ditt.
Og hennes og barna dine.
Du fikk tilbake moren din, Hiro. Du klarte det.
Vil du virkelig skyve henne fra deg?
For hvis du gjør det, ødelegger du muligheten
til å bli kjent med en av de mest fascinerende og unike personene som fins.
Bare fordi du er sint for at hun en gang for lenge siden forelsket seg i to menn.
Jeg ville trodd at du av alle mennesker visste litt om sånt.
Her er skyssen vår.
Greit.
Pakk sammen. Det er her.
Direktør Barris, kan du høre på meg?
Ja. Hvis du forklarer hvorfor dere drar til Sør-Amerika
når Apex Cybernetic forteller at de har et treff på Titan X i Beringhavet.
Fordi sist Apex sa at de hadde et "treff",
jaget vi en blåhval over halve Stillehavet.
Så jeg stoler ikke på Apex.
Ikke jeg heller. Så jeg trenger øyne der. Jeg kan ikke bare kalle dem løgnere.
En pålitelig kilde har bekreftet at Apex vet at Titan X er på vei mot Sør-Amerika.
Hvilken kilde?
En respektert og konfidensiell informant.
Det er oberst Shaw, ikke sant? Verden står på avgrunnens rand.
Jeg har mulige titanobservasjoner over hele verden,
og du vil at jeg skal fjerne en verdifull ressurs på grunn av noe en rømling sier.
Det er ikke bare noe han sier, han har bevis.
Et migrasjonskart fra Bill Randas loggbok.
Så jeg skal stole på en rømling og en død gærning.
Apex gjør det, og de deler ikke den informasjonen. Hvorfor ikke?
Vi kan ikke tillate oss å ta feil her.
Det er dyktige folk på dette skipet, og utstyr som kan være til hjelp.
Men det vil ikke gjøre nytte i Alaska, for det er ingenting der.
Apex er partnerne våre i dette.
- Er de det? - Og de har venner høyt oppe.
Forstår du det?
Hør her.
Hvis jeg støtter deg, risikerer vi begge konsekvenser.
Jeg trenger mer enn kilden din, Tim. Skaff meg bevis.
Vil du snakke om det?
Jeg vil heller snakke om deg.
Du sa at du tror du kan hjelpe.
Skjedde det noe i San Francisco?
Jeg tror jeg hørte noe.
Hørte hva?
Jeg gikk til Golden Gate Bridge, og det var en vibrasjon, som…
- Jeg vet ikke. En sang fra havet. - Hørte du havet synge?
Jeg var full. Det var sikkert ingenting.
OK. Piloten sa at vi lander om to timer.
Og så drar vi til Santa Soledad. Med båt.
Hvordan vet vi at det er dit Titan X drar?
Folket på øya feiret en festival som bebudet titanens tilbakekomst.
De kalte den Co-Cai.
Og Billy mente at det var et stopp på migrasjonsruten.
Han forutså at Titan X kommer tilbake hvert 15. år.
Han levde ikke lenge nok til å se om han hadde rett.
Men hvis han hadde rett, kommer ikke Titan X tilbake før i 2023.
Så Bill Randa var for sen, og vi er seks år for tidlig ute?
Da vi aktiverte Suzuki-enheten på Skull Island, må vi ha vekket Titan X
og fått den ut av Axis Mundi tidligere enn ventet.
Hvis dens naturlige instinkter slår inn,
følger den samme rute som alltid.
Fra Skull Island og tilbake til Santa Soledad.
Hva tror du Apex gjør hvis den dukker opp?
Tim sa at informasjonen vi fikk fra vårt lille raid i Apex,
indikerer at de jobber med å kunne kontrollere titanen
med et nevralt implantat.
Sannsynligvis avfyrt fra et helikopter eller en drone.
Men spørsmålet er hvorfor de holder det hemmelig.
Det kan forklare mye om ham. De to familiene.
Han ble forlatt som barn. Kanskje han ikke ville risikere å være alene.
Så du tror han trengte en ekstra familie? En reserve for sikkerhets skyld?
Han kunne ikke styre seg. Det er ingeniøren i ham.
Ingen av oss var en reserve. Uansett hvem som kom først, var han glad i begge.
Og forlot oss begge.
Du så ham ikke da jeg sa at vi trodde du var død.
Han var knust. Han sov knapt på to år.
Men endelig kan jeg se alt ved ham.
Han trenger ikke å holde seg halvt skjult.
- Hvorfor beholdt du brevet? - Det var alt jeg hadde etter deg.
Jeg kunne ta det fram og sparke meg selv for at jeg ikke kjempet hardere for deg.
Eller rose meg selv for hvor edel jeg var.
- Hvordan retter vi det opp? - Vi kan ikke forandre fortiden, Kei.
Og jeg tror ikke Hiroshi er i humør til å høre en unnskyldning.
Selv om vi skylder ham det. Bare gi det tid.
Sjef.
Jason. Er vi klare?
Vi blir det. Jeg må bare ha en kjapp prat.
Så lenge den er kjapp.
Vi sjekket nordkysten, og fant en oppblåsbar båt gjemt i en bukt.
De kom raskere enn jeg ventet.
Corahs venner. Det var et spørsmål om tid når de ville komme.
Hvordan skal jeg reagere?
Bare sørg for at de ikke blander seg inn. Vi kan ikke la dem lede Monarch hit.
Vi hadde rett. Apex er her.
Vi må si ifra til Monarch og holde oss ute av syne til de kommer.
- Hvor har det blitt av folket? - De dro sin vei etter at Monarch kom.
De likte nok ikke å leve under et mikroskop.
Og titanen kommer tilbake hit?
Hvis opplysningene fra Bill Randa er korrekte,
vil Titan X returnere til Santa Soledad.
Men hvorfor? For å gjøre hva?
For å yngle eller spise. Det finner vi nok ut i kveld når titanen kommer.
Først sender vi ut dronen med prosjektilet.
Og så sender vi prosjektilet inn i titanen.
Med mindre noen prøver å stoppe oss.
- Hva mener du? - Dine venner, Randaene.
- Du vet at de er her. - Hva mener du?
- Skal jeg tro på at du er overrasket? - De ringte meg i Pensacola, men det…
Hva? Jeg trenger ikke at de forteller meg hvor farlig, uvettig og dumt dette er.
- Jeg håper ikke du tror det, Corah. - Jo, det tror jeg.
Jeg tror også at det vil fungere, ellers ville jeg ikke vært her.
La oss sette i gang.
Titan-ankomst om T minus tre timer…
Se. Den var ikke her tidligere.
Den er ikke vår.
Det ser ikke ut som noen har vært her på en stund.
- Vil du ta en titt? - Ja.
Bli her. Hold utkikk.
MONARCH UTPOST 27
1968. Ser ut til at Monarch ventet et tiår på at den skulle komme tilbake
før de avsluttet.
Finner du noe?
Nei. Ikke noe vi kan bruke.
Monarch skulle ha blitt, men de hadde ikke Billys loggbok.
Billy var her.
Han kom tilbake.
- Det er din tegning, Hiroshi. - OK.
Du, da.
Hiroshi.
Det jeg skrev i brevet…
- Vi trenger ikke å snakke om det. - Jo.
Uansett hva du tror at brevet betyr, skal du vite at jeg elsket faren din.
Av hele mitt hjerte.
Ikke riktig hele.
Jeg valgte å være sammen med Billy. Jeg ville at vi skulle være en familie.
Da jeg leste brevet, ble jeg sint.
På deg og på Shaw.
For hva dere gjorde mot pappa, og hva det fikk ham til å gjøre mot meg.
Men vet du hva jeg følte etterpå?
Lettelse.
Jeg trodde at han dro på grunn av meg. At jeg hadde gjort noe galt.
At jeg ikke var hans kjøtt og blod. At han ikke egentlig var glad i meg.
Det er ikke sant.
Da jeg leste brevet og omsider forstod
at det ikke var jeg som skuffet ham…
Det løftet en bør av skuldrene mine.
Hadde jeg bare vært der.
Om jeg ikke hadde tatt dumme sjanser.
Den dagen jeg falt ned i riften…
Det var jeg som tok avgjørelsen.
De var imot det. Og jeg overbeviste dem om at det var jeg som skulle gå ned.
Og den dumdristige avgjørelsen kostet meg mange år av livet mitt.
År som jeg kunne ha tilbrakt med deg. Vært der for deg som mor.
Kanskje du da ikke hadde følt deg så forlatt mye av livet.
Jeg skjønner nå at de jeg har skuffet…
De feilene var mine egne.
Du eier dine.
Jeg eier mine.
- Hva er det? - Hei. Hvor er du nå?
Jeg besøker familien.
Det har dukket opp noe, og jeg synes du skal komme tilbake til D.C.
- Jeg har ikke sett dem på over en måned. - Dette er viktig.
- Dette er viktig. Vi ses i neste uke. - Ikke legg på. Det er noe du må se.
- Adjø, Tim. - En fisketråler
vest i Stillehavet hentet opp en gammel Monarch-veske.
Det står "Tilhører William Randa" på den.
Det er feltnotater i den. Gamle kart og dataopptak.
Den kan være fra Skull Island-ekspedisjonen hans.
Ja. Jeg kommer om en uke.
En uke? Mener du det?
Dette er et skattkammer. Ting som ingen har sett.
Kan du ta deg av det, er du snill?
Ja, men jeg… Han var faren din. Du er den eneste her som kjente ham.
Jeg kjente ham ikke. Jeg kan knapt huske ham.
Jeg… Ja, jeg…
Beklager, jeg bare…
Det er avlesningene vi får fra Janjira. Det vi har her, kan være viktig.
Jeg trodde du ville være her.
Jeg tar neste fly.
Jeg får noe inn på sonaren. Avstand 1000 meter.
- Det kom plutselig. - Hva er posisjonen?
Tre-to-null.
Det er bak oss.
Jeg tror det er Titan X. Den kommer rett mot oss.
Hardt styrbord. Snu oss mot to-to-null.
Avstand 500 meter og minker.
400 meter.
Kom igjen.
- 300 meter. - Dykk.
- 200 meter og minker. - Herregud.
- 100 meter. Kontakt nært forestående. - Klare for sammenstøt.
Kontakt går mot sør, sørøst.
500 meter foran. Går rett mot Santa Soledad.
Vi rekker det ikke. Vi må gi beskjed til Shaw.
Omtrent 16 kilometer ut, kommer rett mot oss.
Akkurat som Bill Randas kart fortalte oss. Ja, Walter.
Du hadde rett.
Alt går som ventet.
Det blir ikke noe problem. Jeg har tro på Corahs kode.
Den synaptiske lenken vil skalere, ja. Og vi får bevis for at det fungerer.
Ja. Jeg skal holde deg oppdatert. Det er ikke lenge til.
Varsel om siste dronesjekk.
Neste ankomst om 20 minutter.
Vi går gjennom det gamle vertshuset.
Det er så livløst nå.
Vi må stoppe Apex, og vi har dårlig tid.
Der er dronen med den synaptiske lenken.
Ser dere metallampene på hver side av bygningene?
Vi bruker dem til å blokkere dronens rotorer.
Vent, er det May?
- På tide å stenge. - OK.
Sjefen sier at vi må dra.
Ja, men jeg må rekompilere modulen så grensesnittet ikke blir en flaskehals.
Det høres kjempeviktig ut, men vi har fått bekreftet at titanen er på vei.
Den treffer stedet vårt om 16 minutter.
Så ikke la det perfekte komme i veien for det gode.
- Perfekt er vår eneste mulighet. - Det er nå eller aldri!
INTEGRERING AV NEVRAL SONDE
Vil dere vite hva Apex pønsker på, så spør.
Shaw!
May!
- Hva er det dere gjør? - Hva er det du gjør?
De vet at dere er her. Dere må dra.
Hvorfor hjelper du dem?
Fordi jeg tror arbeidet vårt kan hindre en ny G-dag.
Vi har gjort store framskritt. Vi vil kunne kontrollere dem.
Framskritt? Det er barbarisk, May.
Hvem får kontrollere dem? Brenda? Sjefen hennes?
Vet du hvor naiv du høres ut?
Høres jeg naiv ut? Herregud. Vi prøver å gjøre noe bra.
Hold dere unna.
Jeg vil ikke at dere blir skadet.
Hun har ganske overbevisende argumenter.
Så hvorfor skjuler de det for Monarch?
Nettopp. Hvis Apex tror dette er løsningen, hvorfor holde det hemmelig?
Hvorfor ikke dele suksessen med verden? Det gir ikke mening, Lee.
Fordi den som holder i den andre enden av lenken, ikke bare kan hindre en G-dag,
de kan skape og lede en G-dag,
og ødelegge hva enn lenkeholderen velger.
Det gjør det til et våpen som kan selges til høystbydende.
Er alt i orden?
- Jeg sa at jeg trengte mer tid. - Alle trenger mer tid, Corah.
Vi gjør det meste ut av det vi har.
Hva er det?
Det begynner.
- De går mot utskytingssonen. - Få alle ut derfra.
Rydd utskytingssonen!
- Rydd stedet. - Kom igjen!
Hvis vi skal gjøre dette, må det bli nå.
Kom igjen!
BEVEGELSE PÅVIST
Vi har et sikkerhetsbrudd.
- Når det først starter… - Vi må få den i lufta.
- Kom igjen. - Skarabeer!
- Oberst, vi må bort! - Alle inn igjen! Løp!
- Skyt, eller mist sjansen. - Kjør på.
På tide å tenne lyset.
Lee, løp!
- Løp! - Fort!
Lee!
- Lee? Er du skadet? - La oss få ham inn.
- Forsiktig med beinet mitt. - Kom igjen.
Kom igjen. Vi har deg.
La meg se.
Greit.
La meg se. Det kommer til å gjøre vondt.
Cate?
Cate.
Vi bommet. Gjør et forsøk til.
Cate.
- Herregud. - Hva er det hun gjør?
- Vi må stoppe! Få noen ut dit! - Nei!
Fungerer det, er det sånn vi redder henne. Dette er grunnen til at vi dro hit.
- Drone har nådd målet. - Fyr!
- Vi har forbindelse. - Bra. Har vi kontroll nå?
Nei. Den synaptiske linken lastes opp.
Jeg har deg, Cate.
Går det bra?
Cate, vi må bort.
Rapport.
Intens nevral avfyring i fremre pannelapp og amygdala.
Klar for full kognitiv overstyring.
Vi forstyrrer somatiske responser. Muskelgruppene spenner seg.
Nei. Nei. Nei. Vent.
OVERBELASTNING
Titanen har så mange nevroner. Feedbackloopen sprenger skalaen.
- Jeg sa at jeg trengte mer tid. - Slutt å klage over tid. Få orden på det.
Jeg sa at vi ikke kunne skalere programmet til noe så stort.
- Fiks det nå! - Hele greia kommer til å krasje.
Vent.
Hvor er Hiroshi?
Kom igjen. Vi må løpe.
Catey.
Vi må løpe!
- Cate! - Kentaro!
- Pappa! - Tilbake!
Tilbake!
- Signalet er dødt. - Alt er nede.
- Brenda. Brenda. - Vi må evakuere.
- Brenda. - Vi må evakuere.
Evakuer! Evakuer, nå!
Kom igjen!
Løp!
Kom igjen!
Du skal ikke gå ned med skipet. Kom nå.
Pappa? Pappa?
Hjelp! Noen må hjelpe meg!
- Herregud. - Cate, er det bra med deg?
- Skaff hjelp, Kentaro. - Går det bra?
- Skaff hjelp. - Cate.
Det kommer til å gå bra. Jeg skal finne hjelp til deg.
Jeg har gått glipp av så mye av livet ditt.
Nei.
Så mange… øyeblikk.
Så mange løgner.
Det kommer til å gå bra.
Det går bra.
Hiroshi.
Husker du sangen vår?
- Hiroshi? - Pappa?
- Pappa? Bli. - Hiroshi. Hiroshi.
Få saniteten dit for å hjelpe til med å lete etter tegn til liv.
Vi stenger av området.
Ta med alt. Data og utstyr. Jeg bryr meg ikke om hvor skadet det er.
Og jeg vil ha alle gjort rede for.
Hjelp! Hjelp!
Ingen drar før direktøren kommer. Forstått? Ingen!
- Vi trenger lege! - Sanitet!
Tekst: Evy Hvidsten