ТОКІО, ЯПОНІЯ 1990 РІК
Ну все, пора спатки.
Час минув.
- Ти вже під ковдрою? - Так.
Добре. Заплющ очі, й почнеш бачити сни.
Я не хочу спати, татку.
Поговориш трохи зі мною?
А пам'ятаєш пісню «Фурусато»,
яку мені співала моя мати, коли я не міг заснути?
Ти ж казав, що вона її співала, коли сумувала за Японією.
Так, вона нас обох заспокоювала, коли це було треба.
Докторе Ранда.
Можете заходити.
Татку. Ти там? Чому не співаєш?
Вибач, золотко, мені вже пора.
Ми ж не доспівали пісню.
Так. Зате тобі буде що чекати на наступний раз.
Скоро ти приїдеш додому, татку?
Ти й кліпнути не встигнеш.
Я тебе люблю.
І я тебе люблю, татку.
Хіроші…
познайомся з сином.
Ти не цього хотів…
Знаю…
Я не казав…
Просто…
я думав, що нам достатньо лише нас двох.
Я думала назвати його на честь твого батька…
Вільямом.
Будемо звати його Білл.
Мого батька звали не так.
Його звали…
Кентаро.
Усе добре, Кентаро.
Я тут.
ЗА МОТИВАМИ ПЕРСОНАЖА «ҐОДЗІЛЛА»
МОНАРХ: СПАДОК МОНСТРІВ
Хіроші.
Стій.
Не йди.
Хіроші.
Поговорімо, прошу тебе.
На це нема часу.
Якщо титан прямує в Санта-Соледад,
треба їхати й відіслати його туди, звідки з'явився.
Прошу тебе. Покажи мені листа.
Авжеж.
Пробач, що прочитав його.
Він же твій…
…і дядька Лі.
Я все поясню.
Ти не мусиш нічого пояснювати.
Це стосується лише вас.
То була одна-єдина помилка.
Та невже?
А в листі про «помилку» ні слова.
- «Люблю тебе, Лі». - Не треба.
- «Вічно любитиму». - Стоп.
«В іншому житті ми могли б бути разом. Твоя Кей».
Я знаю, що там написано.
Білл Ранда теж знав.
Лист був у його речах.
Він знав, що ти його зрадила.
І твоя зрада відштовхнула його.
Я в це не вірю.
Він був не такий.
Біллі тебе любив.
Він хотів бути тобі найкращим батьком.
Я пам'ятаю все трохи інакше.
Ні. Я ще недавно розмовляла з ним по дорозі в Казахстан.
Він казав, що ми тебе так надовго ще не покидали
і що він хоче якнайскоріше до тебе повернутися.
Це було два місяці тому.
Співчуваю твоїй утраті.
Але ти все ще маєш друге велике кохання.
САНТА-СОЛЕДАД ПІВДЕННА ЧИЛІ
Не думала, що ця твоя «робота на місці» буде так далеко.
Місце обрали не ми.
А титан.
- Дякую. - Дякую.
Увага персоналу Apex Cybernetics,
титан очікується через 13 годин.
Загроза другого рівня.
Ти вагаєшся?
А ти ні?
Невже ти думаєш, що мій код – це рішення?
Так. Думаю, Коро.
Це тобі не крихітний Листокрил, щоб посадити на руку й годувати арахісом.
Ти віриш, що ми можемо керувати титаном?
Так.
Подбай, щоб твоїм кодом можна було керувати титаном.
Ніякого тиску. Я на тебе розраховую.
Ти маєш право ображатися.
Та чи можу я щось спитати?
Яка тобі користь з того,
щоб зациклюватися на бажанні змінити минуле,
замість творити краще майбутнє?
Колись та доведеться
перестати винуватити всіх за їхні колишні вчинки
і почати будувати власне життя.
Чого ти від мене очікуєш?
Щоб я вдавав, ніби цього не було?
Авжеж, ні.
Тобі це було б зручно, правда?
Я це кажу не заради себе, Хіро, а заради тебе.
А також заради неї та твоїх дітей.
Ти повернув собі матір, Хіро.
Це твоя заслуга.
Невже ти хочеш її відштовхнути?
Бо якщо так,
то ти втрачаєш можливість
узнати чи не найчарівнішу, найбезстрашнішу й найунікальнішу людину на світі.
І все через злість,
що колись давно вона закохалася у двох чоловіків.
Хто-хто, а ти мав би її зрозуміти.
Наш літак прилетів.
Народ,
збирайтеся всі. Літак уже тут.
Директоре Барріс, якби ж ви мене вислухали.
Вислухаю. Якщо поясните, чому ви прямуєте в Південну Америку,
коли в Apex Cybernetic заявляють,
що засікли титана в Беринговому морі.
Бо востаннє, коли в Apex сказали, що вони «засікли титана»,
ми ганялися по Тихому океану за синім китом.
Тому я не довіряю людям з Apex.
Я їм теж не довіряю. Тому мені потрібні там очі.
Щоб довести їхню брехню.
Надійне джерело підтвердило, що вони…
що в Apex знають, що титан пливе в Південну Америку.
Яке джерело?
Високоповажний і конфіденційний інформатор.
Полковник Шоу?
Прокляття, Тіме. Світ на краю прірви.
Звідусіль повідомляють, що бачили титана,
а ти хочеш, щоб я вивів з гри цінного агента,
спираючись на слова втікача?
Ні. Це не просто слова Шоу. Він має докази.
Мапу міграції з щоденників Білла Ранди.
Добре, виправлюся:
я маю довіряти втікачеві й божевільному мерцю.
Apex довіряє й не ділиться цією інформацією. Чому?
Сер, у такому питанні помилки недопустимі.
На кораблі є апаратура та добрі люди, які можуть бути корисні.
Але на Алясці від них жодної користі, бо там нічого немає.
У цьому Apex – наші партнери.
- Хіба? - І в них високопоставлені друзі.
Розумієш?
Послухай,
якщо я підтримаю твій план, полетять голови – і твоя, і моя.
Дай щось більше, ніж просто джерело, Тіме.
Дістань докази.
Хочете про це поговорити?
Я б радше поговорила про тебе.
Ти сказала, що нібито можеш допомогти.
У Сан-Франциско щось сталося?
Я начебто щось чула.
Що чула?
Я ходила на міст «Золота Брама» й відчула там вібрацію, ніби…
Ніби пісню, що лунає з океану.
Ти чула спів океану?
А знаєте, я була п'яна.
Мабуть, здалося.
Пілот сказав, що до посадки дві години.
А потім доберемося до Санта-Соледад.
Катером.
А як ми знаємо, що титан буде там?
Жителі острова проводили фестиваль,
який віщував повернення титана.
Він звався Ко-Кай.
Біллі вважав, що там чергова зупинка на його міграційному шляху.
І передбачив, що титан з'являється там що п'ятнадцять років.
Він не дожив до того, щоб перевірити, чи мав рацію,
а якби й дожив, то титан повернеться не раніше 2023 року.
Білл Ранда запізнився, а ми на шість років раніше?
Активувавши пристрій Сузукі на Острові черепа,
ми, схоже, пробудили титана
і вивели його з осі світу раніше, ніж він планував вийти.
Якщо прокинуться його природні інстинкти,
він попрямує звичним маршрутом:
Острів черепа й назад у Санта-Соледад.
Як думаєте, що зробить Apex, якщо він об'явиться?
Тім сказав, що, судячи з інформації, отриманої під час нашої вилазки в Apex,
вони, можливо, працюють над тим, щоб керувати титаном
нейронним імплантатом.
Імовірно запущеним з гелікоптера чи з дрона.
Але справжнє питання в тому, чому вони тримають це в таємниці?
Це багато що про нього пояснює. Дві сім'ї.
Його покинули ще дитиною.
Може, так він прагнув уникнути самотності.
Думаєш, він потребував запасної сім'ї?
Мовляв, про всяк випадок?
Це було вище за нього. Це все інженер у ньому.
Ми не були для нього запасними.
Неважливо, чия сім'я перша. Він любив нас обох.
І обох нас покинув.
Ти не бачила його, коли я сказав, що ти мертва.
Він був у розпачі. Майже два роки не спав.
Тепер я нарешті можу бачити його всього.
Йому більше не треба приховувати половину себе.
Чому ти зберіг лист?
Це все, що мені від тебе лишилося, Кей.
Я періодично його перечитував
і картався, що не боровся за тебе дужче.
Або ж хвалив себе за своє благородство.
Як же все виправити?
Минулого не змінити, Кей.
І навряд чи Хіроші зараз у гуморі, щоб слухати наші вибачення.
Хоч би й заслужені.
Дай йому час.
Шеф.
Джейсоне. Ми готові?
Будемо. Після швиденької розмови.
Тільки швидкої.
При прочісуванні північного берега виявили заховане в бухті судно.
Вони дісталися сюди швидше, ніж я очікувала.
Друзі Кори.
Їхня поява була лише питанням часу.
Що мені з ними робити?
Роби, що треба, й подбай, щоб вони не втручалися.
Тільки б не привели сюди «Монарх».
Ми мали рацію. Apex уже тут.
Треба повідомити «Монарх» й лишатися до їхнього прибуття непоміченими.
А де ділися всі люди?
Переїхали після появи «Монарха».
Мабуть, їх не приваблювало життя під мікроскопом.
І титан повернеться сюди?
Якщо знайдені нами дослідження Білла Ранди точні,
титан повернеться в Санта-Соледад.
Але чому? Для чого?
На нерест чи щоб прогодуватися.
Дізнаємося ввечері, коли титан припливе.
Спершу запустимо дрон зі снарядом.
А потім запустимо снаряд у титана.
Хіба що нам спробують завадити.
- Про що ти? - Про твоїх друзів, сімейку Ранда.
Ти знаєш, що вони тут.
Що ти таке говориш?
Я маю повірити в цей твій подив?
Вони мені дзвонили в Пенсаколі, але то…
Що? Брендо, мені не треба, щоб хтось мені казав,
як це небезпечно, безрозсудно й тупо.
Надіюся, ти в це не віриш, Коро.
Авжеж, вірю.
А ще вірю, що наш план спрацює, інакше чого б я тут була?
Тоді до роботи.
Титан очікується через три години…
Глянь. Раніше тут цього не було.
Це наш аванпост.
Схоже, тут давненько нікого не було.
- Хочеш подивитися? - Так.
Будьте тут. Пильнуйте.
МОНАРХ АВАНПОСТ-27
1968 рік.
Видно, «Монарх» десять років чекав на повернення титана,
перш ніж згорнув аванпост.
Щось знайшла?
Ні. Нічого корисного.
«Монарх» міг би й протриматися, але не мав щоденника Біллі.
Біллі був тут.
Він повертався.
Це твій малюнок, Хіроші.
Що ж.
Гей.
Хіроші.
Написане в листі…
- Не будемо про це. - Будемо.
Хоч що ти думаєш про той лист,
знай, що я кохала твого батька.
Усім серцем.
Ну, не всім.
Я обрала бути з Біллі.
Хотіла, щоб ми були сім'єю.
Коли я прочитав листа, мене взяла лють.
На тебе, на Шоу.
За те, як ви вчинили з татом,
і за те, як він повівся зі мною.
А знаєш, що я відчув потім?
Полегшення.
Я завжди думав, що він пішов через мене.
Що я зробив щось не так.
Що я не був його рідною кровинкою.
Що він насправді мене не любив.
Це неправда.
Прочитавши листа і нарешті збагнувши,
що його розчарував не я один…
У мене наче тягар з плечей зняли.
Якби ж я була поруч.
Якби ж так безрозсудно не ризикувала.
Коли я тоді впала в розщелину…
Це було моє рішення.
Вони обидва були проти.
А я їх переконала, що спуститися маю я.
І те необдумане рішення коштувало мені років життя.
Років, які я могла прожити з тобою.
Бути тобі матір'ю.
І тоді ти, можливо, не почувався б більшу частину життя таким покинутим.
Тепер я розумію людей, яких я розчарував…
Ті помилки лише мої.
У тебе свої помилки.
А в мене свої.
- Що таке? - Алло, де ти?
Приїхав побачитися з сім'єю.
Дещо сталося,
і думаю, тобі краще повернутись у Вашингтон.
Я понад місяць не бачився з рідними.
Це важливо.
Важлива сім'я. До зустрічі через тиждень.
Ні, чекай. Не вимикайся. Ти повинен щось побачити.
- Бувай, Тіме. - Рибальський траулер
у західній частині Тихого океану виловив стару сумку «Монарха».
На ній написано: «Власність Вільяма Ранди».
У ній польові нотатки, старі мапи, стрічки з даними.
Можливо, з його експедиції на Острів черепа.
Так. Я буду через тиждень.
Через тиждень? Ти серйозно?
Тут же цілий скарб. Небачені досі речі.
Можеш розібратися сам?
Так, але я…
Він же твій батько. Його знав тільки ти.
Я його не знав.
Ледве його пам'ятаю.
Я… Так, я…
Співчуваю, просто я…
Саме такі дані нам надходять з Джанджіри.
Це може бути цінна знахідка.
Вибач. Я подумав, ти захочеш бути тут.
Прилечу найближчим рейсом.
Бачу об'єкт на сонарі. Відстань – тисяча метрів.
З'явився нізвідки.
Який у нього курс?
Три-два-нуль.
Він за нами.
Думаю, це наш титан. Пливе прямо на нас.
Право на борт. Курс на два-два-нуль.
Відстань 500 метрів і скорочується.
Чотириста метрів.
Давай.
- Триста метрів. - Пірнай.
Двісті метрів і скорочується.
Боже мій.
Сто метрів. Контакт неминучий.
Підготуватися до удару.
Прямує на південь, південний схід.
На 500 метрів попереду нас.
Пливе прямо на Санта-Соледад.
Ми не встигнемо. Треба повідомити Шоу.
Він за 16 кілометрів, якраз зрізає нам шлях.
Як і вказано на мапі Білла Ранди.
Так, Волтере.
Ви мали рацію.
Усе йде, як і очікувалося.
Перепон не буде.
Я вірю в Корин код.
Синаптичний зв'язок буде поширюватися.
І ми матимемо підтвердження теорії.
Так. Триматиму вас у курсі.
Лишилося недовго.
Екіпаж готовий до останньої перевірки.
Наступне прибуття через 20 хвилин.
Зі старої таверни буде краще видно.
Тут тепер ні душі.
Треба завадити Apex, і в нас обмаль часу.
У них там дрон для передачі синаптичного зв'язку.
Бачите два металеві смолоскипи обабіч нього, навпроти будівель?
Ми заглушимо ними ротори дрона.
Стоп, це що, Мей?
Закінчуйте, Джейсоне.
Зрозумів.
Шеф каже, що пора їхати.
Розумію,
але я ще налаштовую новий модуль,
щоб не зависав інтерфейс.
Звучить надзвичайно важливо.
От тільки надійшло підтвердження наближення титана.
Він буде тут через 16 хвилин,
тому не робімо ідеальне ворогом хорошого.
Ідеальне – єдиний варіант.
Іншої нагоди не буде!
Їдьмо!
ІНТЕГРАЦІЯ НЕЙРОННИХ ЗОНДІВ
ПЕРЕКОНФІГУРАЦІЯ
Хочемо знати, чим насправді займається Apex? Спитаймо.
Шоу!
Мей!
Чого ви тут?
Чого тут ти?
Вони знають, що ви тут. Ідіть. Негайно.
Це не відповідь. Чому ти їм допомагаєш?
Бо вважаю, що наші зусилля можуть запобігти черговому Дню Н.
Ми досягли значного прогресу.
Зможемо ними керувати.
Прогресу?
Це варварство, Мей, ось що це.
І хто ними керуватиме? Бренда? Її начальник?
Ти хоч чуєш, яка ти наївна?
Це я наївна?
Господи, Кейт, ми робимо хоч щось корисне.
Не лізьте на рожен.
Не хочу, щоб ви постраждали.
Скажімо так: вона навела переконливі аргументи.
А чому вони приховують це від «Монарха»?
Саме так. Якщо Apex вважає це виходом, чому тримає це в таємниці?
Чому не поділиться успіхом зі світом?
Це ж нелогічно, Лі.
Бо той, хто тримає другий кінець поводка, не тільки відверне ще один напад,
а й сам зможе його організувати,
щоб знищити все і всіх, якщо забажає власник поводка.
І тоді це буде зброя, яку можна продати тому, хто запропонує найвищу ціну.
Усе добре?
Я ж казала: мені треба більше часу.
Усім треба більше часу, Коро.
Працюємо з тим, що маємо.
Що це?
Починається.
Вони прямують до зони запуску.
Усіх звідти вивести.
Ясно. Очистити зону запуску.
- Ясно. Ідемо. - Швидше! Виходьте!
Якщо щось робити, то прямо зараз.
Пішли!
ВИЯВЛЕНО РУХ
Хтось проник у зону запуску.
- Як не одне, так інше. - Запускаймо пташку.
- Ідемо. - Скарабеї!
Тікаймо, полковнику!
Усі назад! Тікайте!
- Або запускаємо, або все пропало. - Давай.
Запалюймо свічку.
Тікай, Лі!
- Тікай! - Біжіть!
Лі!
Лі. Ти поранений?
Занесімо його.
- Обережно, нога. - Підводьтеся. Ходімо.
Отак.
Ми вас тримаємо.
Дай гляну. Тихо.
Не бійся.
Дай гляну. Трохи болітиме.
Кейт?
Кейт.
Ціль утрачено. Розверніться для другої спроби.
Кейт.
- О боже. - Чого вона там?
Треба спинитися!
- Хай її виведуть! - Ні!
Якщо все спрацює, так ми її врятуємо.
Для цього ми й тут, Коро.
Дрон захопив ціль.
Вогонь!
Є контакт.
Це добре. Керування вже маємо?
Ні. Синаптичний зв'язок ще встановлюється.
Я з тобою, Кейт.
Ти не поранена?
Ідемо звідси, Кейт.
Доповідайте.
Нейронна стимуляція у лобовій корі й мигдалевидному тілі.
Очікуємо когнітивного перезапуску.
Ми паралізували соматичні реакції, блокуються цілі групи м'язів.
Ні. Чекайте.
ПЕРЕВАНТАЖЕННЯ СИСТЕМИ
У титана багато нейронів.
Зворотний зв'язок викликає сплески даних.
Я ж казала, що треба більше часу.
Перестань скиглити про час. Зберися, Коро.
Неможливо масштабувати програму під щось таке велике.
- Негайно все виправ! - Ти жартуєш?
Система не витримає.
Стривайте.
А де Хіроші?
Ходімо.
Мусимо тікати.
Кейті.
Тікаймо!
- Кейт! - Кентаро!
- Тату! - Ні, назад!
Назад!
Сигнал зник. Даних нема.
Система лягла.
- Брендо. - Треба евакуюватися.
- Брендо. - Евакуюймося.
Евакуюйтеся!
Негайно!
Тікайте! Бігом!
Тікайте!
Тікаймо, швидше!
Тікаймо!
Ти не потонеш з кораблем. Тікаймо.
Тату! Тату.
Допоможіть! На допомогу!
- Боже мій. - Ти ціла, Кейт?
- Клич по допомогу, Кентаро. - О ні.
Ти ціла?
- Покличте допомогу! - Кейт.
Ти не помреш.
Я приведу допомогу.
Я пропустив стільки років твого життя.
Ні.
Стільки…
митей.
Стільки брехні.
Ти житимеш.
Я не боюся.
Хіроші.
Пам'ятаєш нашу пісню?
- Хіроші. Хіроші. - Тату.
- Тату. Будь. - Хіроші.
Хай медики допоможуть тим, хто ще подає ознаки життя.
Перекрийте периметр.
Збережіть усе: дані, апаратуру.
Брати навіть пошкоджену.
І головне: знайдіть людей усіх до одного.
Допоможіть!
До приїзду директора нікого не випускати.
Зрозуміло? Нікого! Іди.
- Нам потрібен лікар, Тіме! - Медика!
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова