"Пясъчен часовник" започва. Опразнете площадката.
Контакт след 1,5 км.
- Готови. - Десет, девет…
ОСТА НА ЗЕМЯТА, 1962 г.
- …осем, седем, шест, пет… - 900 метра.
- Спирам симулатора. - …четири, три, две, едно.
Надалече ли отиваш?
Сложно е за обяснение, Хиро, но скоро се връщам.
Та ти джипа не можеш да караш!
- Върви по дяволите. - Сякаш там отивам.
БРАНТ
ОПЕРАЦИЯ "ПЯСЪЧЕН ЧАСОВНИК"
ДЕН "ФОКСТРОТ" ШЕСТИ ДЕН
Щаб, тук водач на "Пясъчен часовник". Ден "Фокстрот".
Предавам на сляпо. Днес погребах Бърк.
Ще потърся високо място. Дано там хвана сигнал.
ДЕН "ОСКАР" 15-И ДЕН
Щаб, тук водач на "Пясъчен часовник".
Ден "Оскар". Храната свърши.
Последно ядох вчера. Надявам се да си хвана нещо.
Иначе не знам какво ще правя.
Видя ли това? Какво стана?
Не знам.
Инструментите отчитат нещо, но не намирам логика.
На кого му пука? Беше яко! Не знам какво направихме, а ти?
Улавям аномалия. Не знам дали е чудовище.
Какво?
До щаба, чуваме ли се? Край.
Щаб, чуваме ли се? Край.
С кого говоря? Край.
Кой е? С кого разговарям?
Слава богу!
С майор Лиланд Лафайет Шо III. Екипажът ми загина.
Капсулата се повреди, храната ми свърши.
Изведете ме от тук.
ПО МОТИВИ ОТ "ГОДЗИЛА"
Какво става, Зук?
Устройството изпраща сигнал, както допуснах.
Трябваше да излъчва, докато не намери чудовище.
Но явно е засякло честотата на операция "Пясъчен часовник",
когато от "Монарх" мислеха, че са те изгубили.
Това беше през 1962 г.
Както сам се убеди, там времето е относително понятие.
Щаб, отговорете. Тук водач на "Пясъчен часовник".
Кажи му нещо, говори с него.
Какво най-много искаше да чуеш?
"Пясъчен часовник", тук щабът.
Мислехме, че сме ви загубили.
До голяма степен е така.
Но колко се радвам да чуя някого!
Там ли е Бил Ранда? Дайте да говоря с Бил.
Той се опитва да възстанови връзката с теб.
Ще му предадем веднага щом можем.
Имате ли план как да ме изведете?
- Работим по въпроса, майоре. - Добре.
Но ти гарантирам, че ще се прибереш у дома.
Колко си сигурен!
По-сигурен никога не съм бил.
Кейт! Ела да видиш.
- Какво откри? - Като двойна зеница е.
Вибрацията от песента на чудовището изглежда като препокриващи се вълни.
Как е възможно?
Може би няма логика.
Сигурно грешно тълкувам вибрациите като зов за помощ.
Може би защото самата аз съм объркана.
Съжалявам.
Само с теб мога да говоря за това, без да се чувствам превъртяла.
Кейт, не си луда.
Звукът, който чуваш, е истински.
Чудовището се е отклонило от маршрута си и не можем да го открием.
Каквото и да усещаш, мисля, че си права.
То е объркано, но може с твоя помощ да го намерим и върнем в Оста.
Ако се е изгубило, кой знае къде е. Сега може да е насред Атлантика.
Вибрациите, които усетих на дока, бяха по-слаби от тези в Санта Соледад.
- Ами ако се отдалечава? - Но ти го усети тук.
Били откри едно място в Япония.
Не е по маршрута на чудовището, но го е отбелязал.
- Защо? - Било прокълнато.
Ето. "В местна легенда жени са обладани от йокай,
демон, примамващ жертвите си в мрака."
Намерих едни снимки.
Ето ги. Виж тези снимки от селото.
Кои са тези жени?
Една разказва, че гласът на демона е гърлена вибрация.
Значи Били е смятал, че демонът е чудовището?
Не изключваше тази възможност.
Ако тези жени са разбирали значението на песента,
може да намерим чудовището, преди Лий да го убие.
Нали не си гол?
Зависи какво разбираш под това.
По моите разбирания не си.
Извинявай за снощи, не биваше.
Не, заедно го направихме.
Предвид миналите ни взаимоотношения. Няма проблем.
- Ще пътуваш ли някъде? - Да.
Трябва да се махна.
Разбирам.
- Къде отиваш? - В Тайланд.
Супер.
Сам ли?
Получих покана.
От кого?
От някого, с когото се запознах. Не е важно.
Щом каза така, сигурно е важно.
Защо всеки си вре носа в живота ми?
Запознах се с някого и ще пътувам. Трябва ли ми позволението ти?
Не.
Не казах това.
Писна ми все да ми дават акъл, да ме поучават кое е редно,
какъв дълг имам към семейството си, към "Монарх".
Да спася света.
Животът си е мой.
Ясно.
Извинете.
Кора Матео?
Моля, коя?
Да вървим.
Зук, изгубих го. Направи нещо.
Водач, чуваме ли се?
Водач, тук щабът, чуваме ли се?
Оправи го, Зук.
Знам, че ще направиш някакво чудо.
Не е чудо, а физика.
- Можеш ли да увеличиш мощността? - Ще опитам.
Давай.
- Водач, чуваме ли се? - Боже, да! Тук водач.
Прието. Чуваме ли се?
Майоре, чуваш ли ме?
Да, чувам те, край. Реших, че връзката пропадна.
Не, още съм тук. Как си, войнико?
Вече съм по-добре.
Как планирате да ме изведете?
Първо ни трябва сводката.
Срещна ли някакви МУТО?
Освен тези, които избиха екипа ми,
има стоножки колкото вагони.
Ясно, а Годзила?
Годзила?
- Съжалявам, не. Защо? - Важно е.
Никакви следи от Годзила ли няма?
Не, защо да е важно? Как ще ме върне у дома?
Стой на линия, майоре.
Точно така! Годзила не беше там, когато слязох първия път.
- Лий, сигурен ли си, че помниш… - Спри, чуй новия план.
Не знаем къде е онова чудовище сега.
Но мисля, че знам къде е било тогава.
Зук, има ли как да му сложим проследяващо устройство?
В капсулата имаше радиостанция.
- Може би ще мога. - До щаба, там ли сте?
Искаме да се върнеш в капсулата.
Кажи ми, когато си в нея.
- Да се върна в капсулата? - Точно така.
Разбрано.
ПУКЕТ, ТАЙЛАНД
Кик!
На едно. Едно, две.
Едно! Едно!
Едно, две!
Ето те и теб.
- Дойдох. - Ще те разведа.
- Нещо за пиене? - Може.
- Благодаря. - Добре дошъл в Тайланд.
- Тук ли живееш? - През повечето време.
Едно от хобитата на татко - да спаси тукашната гора.
Но бързо му омръзна, аз също.
Подари ми къщата за 21-вия ми рожден ден.
Моят ми подари слушалки.
Съжалявам за баща ти.
- Компанията ли го казва? - Не знам.
Нямам нищо общо с компанията и работата на баща ми.
Сигурно е готино да нямаш грижи.
Не е толкова просто.
Добре, извадих платката.
Прието.
Д-р Сузуки ще ти обясни какво да направиш.
Зук? При теб ли е?
Да, Лий. Тук съм.
Как се радвам да те чуя!
Май си прегракнал, добре ли си?
Заради сенната ми хрема в Канзас не ми понася.
Сигналът ни минава през разлом,
нормално е да има изкривявания.
Да, сигурно, звучи логично.
Сега извади анодите от платката.
Добре.
После ги свържи със зелените жици на жироскопа
от индикатора за височината.
Добре, започвам с анодите.
Приличат на златисти хапченца, нали?
- Да. - Добре.
Обяснете ми как точно това ще ме изведе. Или е поверително?
Майоре, трябва чудовище да отвори разлома.
Търсим кое да те съпроводи.
Но защо да му слагам тракер? Това е риск.
Цялата тази мисия беше риск.
Това очакваме от теб, войнико.
Ясно.
Защита и откривателство.
ЮЖНИЯТ ТИХ ОКЕАН
- Здравей. - Какво става?
Вече пращаш биячи за мен без никакви обяснения?
Не бяхме ли приятели? Ядохме нудли.
Приятели? Не знам дали помниш, но с теб имахме план, а ти изчезна.
После те видях с Бренда Холанд, приятелко.
Спазих уговорката - събирах информация.
Не, участвала си активно!
Имаш ли представа какво става сега?
Разполагаме само с парче от чудовището с устройството ти все още в него.
В криза сме, работата е много сериозна.
Чудовището Х е на свобода, уби Хироши!
Не искам повече жертви.
Да не мислиш, че аз искам?
Не мисля и затова си тук.
Имаме теория, че устройството ти е отклонило звяра от маршрута му
и кой знае къде се вихри сега.
Не е мое устройство, а на "Ейпекс". Така че попитай тях.
Попитахме ги и Уолтър Симънс недоумява как двама аматьори
са участвали в безумна операция без позволение.
Зарекоха се на пълна прозрачност.
Холанд уж щеше да съдейства, но мълчи като риба.
- Напълно очаквано. - Да.
Трисъп се покри вдън земя, така че оставаш ти.
Помогни ни да разберем какво причини кодът ти на чудовището Х.
С твоя помощ може и да го спрем.
Ще ми трябва ето такъв костюм.
И аз имам сестра.
- Какво? - Да.
След провала на най-добрите инвитро лекари нашите ме осиновили.
Но година по-късно се пръкнала сестра ми Мая.
Била чудо.
Изведнъж останах на заден план.
Така ли беше при теб и Кейт?
Години наред работиш с баща си
и изведнъж Кейт се връща от Оста и всички забравят за теб?
Мразя "Ейпекс" също колкото ти мразиш "Монарх".
Искат да променят света, а аз - да създам нов, но не мога сама.
А ти какво искаш, Кентаро?
Защо точно това чудовище?
Претенции ли имаш?
Говориш като мен.
Това чудовище е достатъчно голямо да те изведе от там.
Откъде?
Откъде знаеш какво има тук?
Д-р Сузуки е истински факир.
Успя да засече чудовище близо до мястото ви на кацане.
Кой си ти?
Каза, че си в екипа на "Пясъчен часовник". Познавам всички.
Не знаеш къде е Били, искаш да търся чудовище, а не знам кой си.
Добре, майоре. Наричай ме "полковник".
По-късно се намесих. Аз съм в екипа, който оправя тази каша.
Може би трябва да съм благодарен, сър.
Ами тогава разкажи ми нещо за себе си.
Да държим канала отворен.
Добре, какво искаш да знаеш?
Като за начало, имаш ли семейство?
Не съм женен,
но наскоро срещнах едни младежи, които мислеха, че са загубили баща си.
Чувствам ги като свои.
И аз съм в подобна ситуация.
Горе има момче, с чиято майка бяхме приятели.
Обещах му да се върна.
Направи така, че да не изляза лъжец.
Ще направя всичко.
Добре, задръж.
Какво е това?
- Какво има? - Мирише на пожар след токов удар.
Бягай! Веднага!
Майоре, добре ли си?
Жив съм, само че здравата се подредих.
Но ще се оправя.
Чакай малко. Майко мила!
Няма да повярвате какво виждам.
Някакво укрепление, има лагер.
Не знам какво е това.
Как е възможно тук да има човек?
- Майоре, това е заповед. - Боже мой!
Махни се от лагера и изпълни мисията си.
Кейко.
Кейко?
Кейко!
Кей!
Какво пише?
Ако разчитам правилно почерка на Били,
трябва да има пътека, водеща към пръстените на…
- Ето! - Какво?
- Беше ли влюбена в него? - В Били ли?
В Шо.
Не, отношенията ни бяха други.
Добре.
Бяха…
Какво пише?
"Не влизай."
- Как ще влезем? - Може да се заобиколи.
Или така.
Какво е това?
Надгробни камъни.
Това трябва да е мястото, където жените са усещали вибрациите.
Кейко!
Кей! Кейко!
- Успокой се, младежо. - Да се успокоя?
- Жива е и е тук. - Знам, но не е толкова просто.
Как така знаеш?
Какво криеш?
Адски много неща.
Не си от щаба на мисията, нали?
Не съм, но няма значение.
- Само едно е важно - да я защитиш. - Боже, наистина говориш като мен.
Повтори, Лий.
Какво?
Повтори го.
Казах, че наистина…
говориш като мен.
Боже мой!
Само без паника, Лий.
- Побърквам се. - Без паника.
Кой си ти?
Аз съм ти като по-стар.
Аз съм ти.
Питай каквото искаш.
Ако не си въобразявам,
ако ти наистина си аз,
знаеш колко е важна тя.
Тя беше моята мисия.
Трябваше да я пазя, но освен това…
Знам, обичаш я.
Не, не казах това.
- Никога не съм го казвал. - Не го позволяваше.
Много внимавах, дори не си го помислях.
Нося белезите от твоите рани.
До един.
Кейко беше най-болезненият.
Но това отмина, Лий.
Ако е жива, не е задължително.
Напротив.
Тя каза, че в друго време и в друг свят бихме могли да сме заедно.
Ако е жива, ще променя това.
И ще го направя.
Не, чакай. Спри, Лий, не мърдай и стой на линия.
Стой на линия.
А ако го променя?
Лий, знаеш, че не бива.
Знам ли?
А ти?
Ако му дадеш да иде при нея,
може да промениш бъдещето й.
Вече няма да е сигурно и всичко би могло да се случи.
Не аз взех решението сега.
А аз тогава.
Виждам я.
Дай ми една основателна причина да не ида при нея.
Ще ти дам три.
Първо, тя не бива да бъде спасявана сега.
Оценявам нейната издръжливост, но се зарекох да я пазя.
Точно така, дори от мен самия.
Наистина ли искаш да се намесиш сега?
Така може никога да не бъде спасена.
Не знаеш какво ще стане, ако сега се намеся.
Не знам.
Но знам точно какво ще стане, ако не се бъркаш.
В близко бъдеще ще я спасиш
и ще живее живота, за който ти се винеше, че е изгубила.
Каква е втората причина?
По-добра.
Младежите, които срещнах,
са децата на Хиро.
Харесваш ги, Лий.
Ще ги харесаш.
Но ако Кейко излезе по-рано, не знаем дали няма всичко да се обърка.
А третата?
Тя ще е най-тежката.
Защото това е моментът, в който я оставяме.
За да я спасим.
Нищо не прави.
Само гледай.
Въже.
Чудовището общува чрез водата. Това е кладенец.
Жените са влизали тук и са чували зова му.
Няма да слизаш долу.
- Стига, опасно е. - Спокойно, по-лека съм.
Ще ме издърпаш, ако стане нещо.
Да, това казах и аз
в Казахстан.
И горчиво съжалявам всеки ден. Така че моля те, недей.
Не е било грешка.
Имала ли си друг избор?
Искала си да научиш истината, както аз сега.
Понякога онова, което не ни дава мира, ни избавя.
Вярвам ти, Кейт. Слез да проучиш какво има долу.
Добре.
Какво научихте дотук?
Устройството прониква в нервната система и манипулира сигналите.
Не за да ги манипулира, а за да ги разбере.
Идеята беше да изпращаме бързи сигнали до мозъка и обратно, докато усвоим езика.
Исках да ти благодаря,
задето се погрижи да се измъкна суха от водата.
- Не на мен, на Бренда. - За какво?
Имам показанията й пред "Монарх" - не само че не споменава името ти,
но и прави всичко възможно никой да не разбира.
Недоумявам защо.
Все ще разберем.
Да играем на нещо?
Какво?
До летището има два часа, да не си мълчим така.
- Не съм те карал да идваш с мен. - Знам.
Но реших, че така ще имам два часа да те убедя да не си тръгваш.
И да останеш до утре, както планирахме.
Защо? Какво искаш от мен?
След смъртта на баща ти мислех, че ще ме разбереш.
Семействата ни проучват чудовищата от години, а става все по-зле.
- Време е за нови идеи. - Твоите идеи.
Знаем какво представлява работата, достатъчно вещи сме.
- И нашият залог е голям. - Разбирам, богата си.
- Все става по твоя начин. - Не е до пари.
- Така говорят богатите. - Баща ми е човекът с парите.
А аз рискувах всичко, което имам. Ако с теб се провалим, нищо не ми остава.
С мен?
Помниш ли за какво говорихме в Токио?
Как нищо не се е променило четири години след атаката на Годзила?
Нито "Монарх", нито военните, корпорациите или баща ми успяват да ни опазят.
- Нищо не може да ни опази сега. - Именно, сега.
Атаката на Годзила промени света. Но ако можеше да не е така?
И да живеем в свят, в който няма атака?
Това е лудост.
Познаваш Оста на Земята, дефиницията за лудост е неприложима.
За какво говориш?
Ще ти разкрия повече само ако знам, че си с мен.
Имам въпрос.
Защо според теб баща ти ти е разкрил тайната си къде е бил?
Кампай.
Не на Кейт или някой друг, а на теб.
Може би защото е искал сам да решиш,
без да ти пука какво мислят другите.
Също като него.
- Как е? - Идеално.
- Усетиш ли опасност… - Ще викам силно.
Пази се, не искам да загубя и теб.
Тъкмо си мислех, че ако правя това с някого,
се радвам да е с теб.
- Готова ли си? - Да.
Добре.
- Върви само напред. - Колко още?
- Почти си там, право пред теб е. - Откъде знаеш?
Защото го видях последния път долу, когато я върнахме.
Виждам нещо.
На около петстотин метра има огромна земна форма.
- Прилича на гнездо на оси. - Гнездо на оси?
Това е. Отваряй си очите, ще стане напечено.
Сега пък какво?
Боже мили!
- Още малко въже. - Добре.
Кейт!
Кажи, щом я намериш. Ще те упътя.
Виждам я, голяма е.
То е в скалата, иди до нея. Свило се е вътре.
Като черупка е. Пробий я и ще го видиш вътре.
Пробий скалата.
- Тук ли? - Давай, удряй я.
Чакай малко. Няма ли да го събудя, като се разчукам?
Мисля, че е в нещо като…
В летаргия ли е? Като какавида в пашкул?
Като спяща акула.
Идеята ми се струва глупава, но започвам.
Добре, виждам кожата му.
- Изглежда, че диша. - Добре.
Леле.
Сега вкарай проследяващото устройство.
- Ще го забия. - Давай смело.
Готово, вътре е.
- Вътре е. - Вкарал го е.
Добре.
- Ето го! - Получаваме сигнал.
Готови сме тук. Майко мила!
- Лошо. - Но внимавай.
Излиза.
Боже мой!
Кейт!
- Чуваш ли ме? - Да!
Добре ли си?
Нищо ми няма. Знам какво са чували жените.
Тук долу песента на чудовището се усилва.
Има тунел.
Май води към океана.
- Добре. - Ще тръгна натам.
Внимавай.
Чуваш ли ме?
Да, чувам те.
Просто звучиш от по-далече.
Чуй ме сега, трябва да се върнеш в капсулата.
До нея има голямо разклонено дърво, знам, че си го видял.
Защо там?
Там ще те погне драконът на Били.
Дръж се и като се отвори разломът, ще минеш през него.
Добре. И си сигурен, че така ще се прибера?
Лий, убеден съм.
Добър човек си, майоре.
Постарай се да не го забравяш. Няма да е лесно.
Грижи се за нея.
И за децата на Хироши.
Губим връзка, нали?
Да.
Тръгвай.
Ехо?
Кейт!
Ехо?
Кейт?
- Кейт! - Здрасти.
Боже мили, уплаши ме.
Как се върна?
Има няколко тунела, единият от тях ме изведе навън.
Сега разбирам какво е усещането. За миг помислих, че кладенецът е обладан.
Не мисля така. Долу усещането беше различно.
Всичко беше много по-ясно.
Жените са долавяли песента му и са слизали в кладенеца да я слушат.
И са ги смятали за луди.
Точно така. Не мисля, че чудовището се е изгубило.
Не мисля, че е опасно. Просто се нуждае от помощта ни.
Таксито е тук.
- Да. - То ли е?
Да, сигналът е силен. Отправило се е към Австралия.
Добре.
Сигурен ли си, че искаш да го направиш?
Планът си остава същият, Зук. Това, което следва, е предопределено.
Накъде ще ни отвее вятърът сега?
Не нас, Зук.
Само мен.
Мислиш, че съм твърде стар да те придружа ли?
Нищо подобно, Зук, но се боя, че следващата задача е за един човек.
Тревожиш се, че тази 100-годишна реликва може да не се върне ли?
Мислиш, че ти няма да се върнеш.
Сбогом, приятелю.
- Какво има? - Улавяме странен сигнал. П.Ч.0.1.
"Пясъчен часовник 0.1"?
Първоначалният сигнал от първата капсула в Оста.
- Той е от 1962 г., защо? - Сега се излъчва.
Но капсулата е на близо 60 г. и беше унищожена на Острова на черепа.
Покажете скоростта.
Движи се с над 75 км/ч. Спътникът потвърждава, че е чудовището Х.
Е, както ви обещах, господин директор. Вашето чудовище.
Какво прави?
Превод на субтитрите Катина Николова