Timai, girdi mane? Mes radome plyšį.
Radome Bilio plyšį.
Timai, čia tu?
Timai, girdi mane?
Manau, plyšys trikdo ryšį.
Kaip tau atrodo?
Taip. Tikriausiai.
Kei.
Tau viskas gerai?
Aš iš tikrųjų patikėjau, kad Bilis paliko Hiroši.
Bet jis tik bandė vėl suvienyti šeimą.
Nes toks jis buvo žmogus.
Be to, gal jis išsprendė mūsų problemą.
Jo beprotiška skruzdėlyno teorija nuo pat pradžių buvo teisinga.
Ir jis visada sakė, kad tie plyšiai yra kažkaip susiję.
Dabar tą žinome.
- Didžioji centrinė stotis. - Taip.
Pro čia Titanė X grįžta į Pasaulio ašį.
Taip. Ne, radome reikiamą plyšį.
Ačiū, Bili.
Bet mums reikia sugalvoti, kaip atsivilioti ją čia.
Nagi, Kei, bėgam.
Greičiau!
Nagi!
Nagi, eime.
Vos tik pamanai, kad keisčiau jau nebegali būti…
Atsargiai!
- Tu sveika? - Taip.
Tu matei?
Mes jiems net nerūpėjome.
- Tarsi mūsų čia nė nebūtų. - Ne.
Ne, jie nuo kažko bėga.
Nagi, eime.
PAREMTA GODZILOS PERSONAŽU
Kongą su Titane X galiu paaukoti, jei tai leis išgelbėti tėtį.
Aš ją radau. Ji bunkeryje.
Supratau.
Ką turi galvoje, sakydamas jį „išgelbėti“?
Ar tą tau pažadėjo Izabelė?
Jei padėsi jai patekti į Pasaulio ašį,
magiškai grįši į praeitį ir neleisi tėčiui žūti?
- Tai ne jos sumanymas. - Ji tavimi naudojasi.
Ji tenori ten patekti, kad užsidirbtų.
Tai netiesa.
„Apex“ tik to ir tenori!
Svarbiausia, ko noriu aš.
Ir jei tai padėtų išgelbėti tėtį, maniau, ir tu suprastum.
Ir aš norėčiau, kad tėtis būtų gyvas, kad būčiau pasielgusi kitaip.
Bet praeities nepakeisi.
Kentaro.
Gerai!
Ramiau.
Laikosi stabilūs lygiai.
Gerai. Nepadauginkite, kaip Brenda.
Viskas turi būti stabilu, kol pasirodys Kongas.
Kai tas daiktas ten taip klykia, ilgai netruks.
Išleiskit mane!
Palauk.
Neatpažįstu šio garso.
Iš kur jis sklinda?
Čia tas pats sraigtasparnis, kuriuo jie pavogė titanės kiaušinį.
Senas „Chinook“.
Iš ten sklinda padaro klyksmai.
Nežinau, kas tai per klyksmas, bet jis tikrai prišauks Kongą.
Taip.
Ir jei paskutiniai titanės sekiklio duomenys buvo teisingi,
jis skrenda tiesiai pas Titanę X.
Man neramu dėl Keitės su Kentaro.
Ar dar toli?
Ne daugiau nei keli kilometrai.
Kodėl „Monarchas“ apleido tą bazę?
Dešimtajame dešimtmetyje įvyko nelaimingas nutikimas,
susijęs su Skalkroleriais, priviliotais kremo nuo saulės kvapo.
„Monarchas“ turi daugiau darbuotojų saloje?
Šiuo metu čia tik mes.
Palauk.
Man šovė mintis.
Izabelė nori, kad grįžtume į bazę.
- Šitas daiktas negali važiuoti greičiau? - Jei būtų tikras kelias, važiuotų.
Žinai, kiek sveria Kongas?
Tiksliai nežinome, bet tarp 70 ir 90 000 tonų.
Žinai, kas nutinka, kai ant tavęs užlipa kas nors,
sveriantis 90 000 tonų?
Jėzau.
- Prašau! - Kas nutiko?
…didžiulė beždžionė siautėja, o jums tikrai šakės.
Rankas.
Nuleisk. Rankas.
Padėk ant prietaisų skydelio.
- Padėk ant skydelio! - Nekrėskit kvailysčių.
Gerai, puiku.
Dirbate Izabelei Simons, ar ne?
Aš tik geologijos mokslų daktaras, turintis šimto gabalų skolą už studijas.
Izabelė man tiek nemoka, kad dėl jos man įsodintų kulką.
Ko jūs norit?
Mes paimsime jūsų automobilį.
„Monarcho“ antžemine komanda, atsiliepkite.
Timai, girdi mane? Baigiau.
Manau, jiems viskas gerai.
Jie jauni, atsparūs ir protingi.
Dažniausiai.
Pasakysiu tau vieną dalyką, Keitė paveldėjo daug tavo bruožų.
- Judvi. - Taip.
Jūs pažįstamos dvi savaites, vos tik pakeliu akis,
judvi norite mestis į paplūdimį pas titanę.
Jūs kaip du vandens lašai.
Žinau, kad nesi linkusi į savižudybę, todėl privalau paklausti,
ar pražiopsojau ką nors svarbaus?
Kai išvažiavai iš sensei Sudzuki namų,
mudvi su Keite…
Keitė užmezgė ryšį su Titane X.
Prasideda.
„Užmezgė ryšį“?
Titanė X skleidžia ultragarsinį signalą,
o vanduo atstoja laidininką,
panašiai banginiai susikalba per didžiulius atstumus.
Savotiškas sonaras?
Išgirdau 18-ame poste.
Taip. Ir…
Keitė tą garsą girdi.
Ji jaučia jį taip, kaip mudu su tavimi nejaučiame, nežinau, kaip ar kodėl,
bet man pavyko padaryti įrašą su dr. Sudzuki įranga,
kaip tas garsas skamba Keitei.
- Tu jį įrašei? - Taip.
Turi tą įrašą?
Taip. Tai neįtikėtina, Ly.
Tai pirmas požymis, kad titanai turi kalbą,
kad jie gali bendrauti.
Įsivaizduok, ką tai gali reikšti.
Taip, tą ir bandau padaryti.
Palauk. Ką aš praleidau?
Kaip suprasti?
Kaip tu pritvirtinai sekliklį prie Titanės X?
Gerai. Kai mudu su Sudzuki bandėme aptikti Godzilą su jo nauju prietaisu,
jis netyčia lyg ir sukūrė tokį kvantinį telefoną.
Kuris sujungė mane su manimi praeityje…
kai buvau Pasaulio ašyje.
Keiko!
Bėk! Tučtuojau bėk!
Taigi, mes ten buvome…
tuo pačiu metu.
Ir tu žinojai?
Matei mane?
Aš tavęs laukiau.
Kodėl neatėjai pas mane?
Kodėl? Būtume suradę išėjimą kartu.
Kei, tiksliai žinojau tik viena, kad tu tikrai išgyvensi
ir saugiai grįši namo,
jei leisiu viskam nutikti taip, kaip jau nutiko.
Spręsti turėjai ne tu.
Spręsti turėjau aš.
Tai buvo mano gyvenimas, mano ateitis,
o tu viską nusprendei už mane.
Ką tu būtum padariusi?
Tu neturėjai teisės.
Neturėjai teisės!
Visą šį laiką.
Tu nežinai, kas galėjo nutikti.
Aš galėjau būti šalia Hiroši.
Galėjau daugybę metų praleisti su juo.
Jis dar galėtų būti gyvas.
Labai jau daug „galėtų būti“.
Nervų ir raumenų reakcija – nereguliari.
Titanė priešinasi.
Mes šito tikėjomės.
Ir praėjusį kartą ji per daug nesidžiaugė.
Tada ji neturėjo kiaušinio, kurį gintų.
Tiesa.
Tau viskas gerai?
Ar tai tikrai būtina?
Kongas čia bus po šešių minučių.
Turi būti kitas būdas.
Kentaro, jei gyvūnas lauke yra svarbesnis už tavo tėvą,
turi man tučtuojau pasakyti.
Gerai? Nes Kongas bus čia po 5 minučių ir 26 sekundžių.
Šūdas.
Šo, girdi mane?
Daktare Randa?
Ką tik juos girdėjau.
Šita sala…
Jei jie ėjo į rytus, tada turėtų būti kažkur čia.
Stok!
Palauk. Stok.
Siaubingai atrodot.
Ir tave gera matyti, Mei.
- Iš kur gavote ratus? - Na,
pagrasinome ginklu ir atidavė.
Mes pavogėme mašiną iš šiknių, dirbančių Izabelei Simons.
Simons? „Apex“ vado pavardė.
Keitė ir Kentaro yra su jais.
Taip.
Jie įsikūrė apleistoje „Monarcho“ bazėje
slėnio gale.
Bet palaukit, čia dar ne viskas.
Jie turi Titanę.
Jei jūs žinote, kur Titanė, mes žinome, kur plyšys.
Imkimės darbo.
Palaukit. Kaip tai…
Jūs radote plyšį? Jis veikia?
Atrodo, kad neveikia,
bet manome, kad Titanė X gali jį atverti.
Taip, bet kaip mes ją ten nuvesime?
Mudvi su Keite įrašėme titanės giesmę.
Jei ji pasiklydusi ir pasimetusi,
manome, kad titanė gali atsiliepti į saviškės šauksmą.
- Jos pačios šauksmą. - Palaukit.
Atsiprašau.
Turi titanų pokalbio įrašą?
Ar numanai, ką tai reiškia?
- Taip. - O kaipgi, žinoma,
tu žinai, ką tai reiškia.
Jam prireiks to įrašo.
Tu įsitikinęs?
Tau reikia patekti pas anūkus.
- Sėkmės. - Ir tau.
Gerai.
Dėmesio, mokiniai.
ATVYKIMO LAIKAS – KONGAS BAZĖS VIETA
Bus čia po vienos minutės.
Didinkite galią.
Po truputį.
NEUROIMPLANTAI AKTYVŪS
Ne!
Kad mane kur.
Pavėlavome.
Ne, ta bazė pastatyta uoloje.
- Keitė su Kentaro bus saugūs. - O mes?
- Ten kažką turime. - Ką?
Parodyk.
O Dieve.
Ne, ten Keitė.
- Turiu važiuoti. - Kur važiuosi?
Ne. Jei pateksime į bazę, galiu išjungti sinapsinę jungtį.
- Turiu paimti Keitę. - Ne, daktare Ran…
- Palauk. - Ko?
Būk atsargi.
Nagi. Eime!
Kas nutiks, jei Kongas laimės?
Tada žinai, kad nieko negalėsime padaryti šioje saloje, jei Kongas laimės.
Jis stovi tarp motinos ir jos vaiko, taigi…
Žinau, už ką statau aš.
Kiek dar gali didinti, kad neperžengtum ribos?
Mes beveik pasiekėme tašką, kai Brenda perkrovė sistemą
Santa Soledade.
Beveik?
Galiu padidinti dar 5 %.
Didink.
Štai ko išmoksti, tapęs geologijos mokslų daktaru.
Eime.
- Kas čia? - Perimetro jutiklis.
Pirmyn!
Tai „Monarchas“.
VAKARINIS ĮĖJIMAS UŽFIKSUOTAS JUDESYS
O Dieve. Jie pamanys, kad tai „Apex“ darbas.
Jiems atrodys, kad tai padarė „Apex“,
o mano tėvas neprisiims už mus kaltės, aišku?
Jis apkaltins ir tave, ir mane. Tu jo nepažįsti.
Nekeliausime po pasaulį, ieškodami dar vieno plyšio.
Jis čia.
Čia ta vieta.
Kentaro! Ne!
Fričmenai, apsaugok bazę. Surask Kentaro.
Mes eisime į valdymo centrą ketvirtame aukšte.
- Sveikutis. - Nė iš vietos.
- Ne, palaukit! - Jis mus užrakins!
Biče.
Mokykloje žaidžiau amerikietišką futbolą.
Taip.
- Kylam į viršų? - Taip.
Eime.
Surask Kentaro.
Labai skaudėjo.
Keite!
Visų prašau
pasitraukti nuo pultų!
Tučtuojau išjunkite sinapsinę jungtį su titane.
Norite, kad pasitrauktume nuo pultų
ar išjungtume jungtį?
Noriu, kad atsistotum, mulki. Judinkis.
Gerai.
Kur Kentaro Randa?
Izabelė Simons?
Ramiai.
Tu – Kentaro Randa?
Taip.
Jūs abu eikite su manimi.
Nebijok. Jis iš „Monarcho“.
Jis atėjo mums padėti.
Labai džiaugiuosi, kad jūs čia. Manėme, taip ir neateisit.
Nesijaudinkit. Jūs saugūs…
Mei, prašau. Jūs, vyručiai, prašom čionai.
Ačiū. Judinkitės.
BRANDUOLINĖS ATMINTIES NEATITIKIMAS DUOMENŲ PERKROVA
Kas?
Tai ir vėl kartojasi. Negaliu…
- Ko? - Negaliu…
Įsijungė grįžtamojo ryšio ciklas, dėl to sistema patiria perkrovą.
Gerai, tai tiesiog išjunk ją.
Timai, ji ne taip veikia.
Titano sinapsinė jungtis yra maksimaliai apkrauta.
- Neįmanoma sumažinti galios. - Taip, žinau.
Aš nežinau.
Ką tai reiškia, po galais?
Tai ne kodas.
Jie nebando suvaldyti titanės.
Jie bando ją įsiutinti.
Turime atjungti titanę.
Gerai, kaip atjungsime titanę?
Keite!
Keite! Laikykis!
Keiko!
Keite!
Laikykis! Laikau tave.
- Čionai! - Gerai.
- Bėkit! - Nagi. Greičiau!
- Paskubėkit! - Timai!
Traukitės!
Jos instinktai stipresni už bet kokį mano sukurtą kompiuterinį kodą.
Ji pati atsijungė.
Dabar ji gali grįžti namo.
Bet ji eina ne į tą pusę.
Plyšys ten.
Turbūt jai susisuko smegenys.
Kaip mes ją dabar nuvesime į plyšį?
- Eikš! - Keite!
Turiu eiti ir jį surasti.
Turiu pamėginti.
Verčiau tegul paskuba.
Ta titanė mūsų nelauks.
Kentaro, neišeik!
Mes jau netekome tėčio.
- Nenoriu netekti ir tavęs. - Klausyk,
žinau, kad bandei viską sutvarkyti, bet dabar mano eilė.
Tėčio nebėra.
- Matėme, kaip jis mirė. - Ne.
- Matėme, kaip mirė viena jo versija. - Baik.
- Ji prikimšo tau į galvą visokių minčių. - Keite,
tėtis nukeliavo į Pasaulio ašį.
Kada?
Tais metais, kai laikėme jį dingusiu.
Po G-dienos.
Jis įkrito į plyšį.
Keite, jis mūsų nepaliko.
Jis bandė pas mus grįžti.
Gal ten tebėra jo versija, kurią galiu išgelbėti.
- Kodėl jis man nepasakė? - Tam, kad mus apgintų.
Kad būtume saugūs.
Kad nesektume paskui jį.
Žinai, gali prisijungti ir tu.
Aš ne…
Tai neįmanoma.
Kaip buvo neįmanoma išgelbėti tave…
kol to nepadarėme.
Kentaro.
Mums metas.
Kur Kentaro?
Jis neskris.
Jis neskris kartu.
Šūdas.
Visi prisisekite. Skrendam!
Turime parvesti tą titanę namo.
Gerai. Artėjame prie titanės.
Pietryčiuose.
- Aplenk ją. - Palaukit.
O šūdas.
Štai ir ji.
Ji seka paskui mus?
Ne, ji vis dar juda tolyn nuo plyšio.
Nesistebiu.
Ją badė 50 megavatų galvijų ganymo lazda.
Gerai. Įjunkime įrašą.
Ji mūsų negirdi.
Pagarsink.
- Garsiau. - Garsinu iki 11.
Manau, suveikė. Ji sukasi.
Perdeginome garso stiprintuvus.
- Šūdas. - Nieko gero.
- Turime priskristi arčiau. - Kodėl?
Keite, negali jos valdyti.
Tai nereiškia, kad titanė neseks paskui ją.
Gerai. Artėju.
Keite! Ji turi tave matyti.
Kas per velnias ten vyksta?
Nesustok.
Keite?
Keite!
Man viskas bus gerai.
Padėsiu tau.
Gerai. Eik.
Aš čia.
Štai taip.
Čionai.
Ly, skrisk stabiliai.
Tą ir bandau padaryti.
Čionai.
Ly, skraidink mus prie plyšio.
Prie plyšio.
Supratau.
Palauk. Čia… Jis čia?
Tikrai neatrodo, kad plyšys veiktų.
Jis neveikia.
Dar ne.
Jį turi aktyvuoti titanas.
Na,
tuoj pamatysime, ar Bilis buvo teisus.
Koks planas B? Nešti kudašių?
Sveika prisijungusi prie šeimos verslo.
Kas čia per velnias?
Ly?
Kas tai, Ly?
Ly.
Aš negirdžiu tavęs.
Ką sakai?
Ką tu sakai? Negirdžiu tavęs. Aš…
Aš jo negirdžiu. Ką tu sakai?
Kei, sakiau…
Aš atsisveikinu.
PO ŠEŠIŲ SAVAIČIŲ
Nežinau, ką jis apie tai galvotų.
Tėtis su „Monarchu“ išsiskyrė nelabai draugiškai.
„Pagerbti tuos, kurie vadovavosi mūsų misija.
Aptikti ir ginti.“
Manau, Hiroši priimtų tai kaip teisingą epitafiją.
Daktare Randa.
Matote tą, viršutiniame dešiniame kampe?
Ten jūsiškė.
Jūs buvote pirmoji.
Norėjau nuimti tą lentelę ir atiduoti jums,
tačiau valdžia manė, kad jūsų savotiškas
prisikėlimas iš mirusiųjų
gali sukelti per daug klausimų.
Noriu jums kai ką parodyti.
Ar įsivaizduojate, kas nutiktų, jei pasaulis sužinotų apie jus?
Visi strimgalviais pultų į Pasaulio ašį.
Laiko mašina, jaunystės fontanas.
Mes ne vienintelės žinome apie Pasaulio ašį.
Taip, stengėmės rasti pulkininką Šo, bet jis lyg skradžiai prasmego.
Ar galite jį kaltinti?
Daugelį metų laikėte jį uždarę.
Kalbėjau ne apie Šo.
Kalbėjau apie savo brolį ir Izabelę Simons
bei jų beprotišką planą išgelbėti mano mirusį tėvą.
Taip, aš…
spėjau, kad dėl to pasiprašėte su manimi pasikalbėti.
Ar tiksliau, pareikalavote šiandien su manimi pasikalbėti.
Juk nenugrūsite mūsų į išteklių valdymo skyrių?
KABINETAS
Į kairę. Vis dar į kairę.
- Einu atbulas… - Vis dar į kairę.
- Mano kairę ar tavo? - Tavo.
- Einu atbulas. - Tau į kairę. Vis dar į kairę.
Matai? Tu turi atstoti man akis.
- Nematau sau už nugaros. - Į kairę.
- Mano kairė – tai ne tavo kairė… - Ne.
- …jei einu atbulas. - Ne.
Tada kita pusė.
Sveikos. Radote mus.
Ką būtent mes radome?
„Monarchą“ 2.0.
Lankstesnį, paslankesnį.
Tokį, kurio lengviau išsiginti.
Tai. Grįžtame prie šaknų.
Mokslas. Atradimai.
Kaip ir planavo įkūrėjai.
Ar taip numetate mums kaulą?
Norite, kad tiesiog dingtume iš akių, užsikasusios rūsyje?
Ne. Toli gražu.
Panele Randa, čia jums.
Daktare, čia jums.
Norėčiau, kad judvi vadovautumėte rūsiui.
Esu tikras, kad pažįstate… šiuos savo komandos narius.
- Labas. - Sveikos.
Matot, Timas visada kartodavo, kad „Monarchas“ yra šeimos verslas.
O Kentaro yra jūsų šeimos narys.
Todėl nesugalvoju nieko, kas labiau tiktų
imtis šios labai delikačios užduoties.
Na…
kam reikia tos saulės?
Mes turime viską, ko mums reikia.
Ne.
Toli gražu ne lygiosios, Ei-Vutai.
Bet…
Taip.
Mes nesipykstam.
Papasakok.
Vakar vakare
atėjo du žmonės.
Jaunas japonas
ir amerikietė.
Jie klausinėjo apie tai.
Taip, labai tikiuosi, kad išsiuntei juos ten, iš kur atėjo.
Tai mano reikalas.
Pažįsti mane.
Niekad nenoriu veltis į tavo reikalus,
nebent tikrai labai reikia.
Gerai.
Jie tiki, kad tai padės jiems
atverti duris, už kurių – viskas, ko jie nori.
Ir yra linkę rizikuoti supleškinti pasaulį dėl savo tikslo.
Bando vaidinti Dievą.
Joks žmogus neturėtų vaidinti Dievo.
Bet tai nesustabdė daugelio, norinčių pabandyti, tiesa?
Ly.
Ar tikrai žinai, į ką veliesi?
Ne, kad mane kur.
Todėl pirmyn.
Padarykim tai.
Negalime eiti toliau.
Ei-Vutai,
ar tas dalykas tikrai toks blogas, kaip apie jį pasakoja?
Štai kur tu.
Greitai pasimatysime.
PAREMTA RODANO PERSONAŽU „TOHO CO., LTD.“
Išvertė Sandra Siaurodinė