Toto drama je smyšlené, osoby, místa, organizace,
a všechna jména, prostředí a události zobrazené v tomto dramatickém seriálu
byly vytvořeny fiktivně. Žádné ztotožnění se skutečnými osobami,
podniky, místy, událostmi a produkty, není zamýšleno a nemělo by být vyvozováno.
Takže,
u příležitosti otevření hotelu…
Konec sázek.
Budu tě následovat.
Hrajete dál, madam?
Počkej.
Proč? Nebudete pokračovat?
-Hraj si sama. -Proč? Mám z toho dobrý pocit.
Tak si hraj sama.
-Mám hrát sama? -Jo.
Žádné další sázky.
Ona nechápe vývoj hry.
Vyložím karty na stůl.
Ano! Přirozený talent!
Slečno Koová, měla jste pokračovat!
Říkala jsem, že z toho mám dobrý pocit. Taková škoda.
-Bože, slečno Koová, taková škoda. -Bankéř vyhraje, je to osmička.
Bože.
Proboha.
Děkuji.
Na můj účet, prosím.
Ano, madam.
-Můžeš jít. -Cože? Kam?
Do Soulu. Nechápeš, kam mířím?
Kam jdete?
Ty.
Chci s tebou mluvit.
Co se děje?
Co je to s vámi? Bože.
Ona…
Ona na mě žárlí? Co je to s nimi?
VELKÁ SÁZKA
PLÁN HRY
SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
BOLTON KASINO
To je Modrý dům nebo co?
-Je to tu obrovské. -Dobrý den.
Dobrý den, pane Čone. Dlouho jsme se neviděli.
Páni, tohle místo bude mít veškerý byznys.
-Že jo? -Stálo mě to spoustu práce.
Co vás sem přivádí tak brzy?
Pane Čone.
Přišel jsem, protože
podávám nabídku na tento hotel. Jen ať o tom víte.
Obávám se, že to nepůjde.
Jsou lidé, kteří sem vložili peníze už před rokem.
No, já jsem taky čekal, hned za nimi.
Dám do toho peníze.
Tak to zařiď.
Měl jste nám to říct předem.
-Doteď jste nic neřekl a… -Můžu si dělat, co chci.
Potřebuji k něčemu vaše svolení?
Jde o to, že nám to říkáte tak náhle.
Řeknu to nadřízeným.
-Ale myslím, že to nebude možné. -Dnes není nic nemožné.
Nebo chceš umřít?
Udělej to, dokud jsem ještě slušnej.
Budu čekat.
Nemůžete sem jen tak přijít a dělat tohle, aniž bys nám dal peníze.
-Mám je tady. -Moment.
-Peníze mám tady. -Jo.
Zásilka pro tebe.
Co to děláte?
Záloha 100 milionů pesos.
-Spokojený? -Vůbec ne. To nemůžete!
Co tím myslíš? Přinesl jsem peníze, ne?
Dělej si s nimi, co chceš. Klidně je zahoď.
-Odcházím. -Musíte dodržovat řádný postup!
Postup, to určitě.
Mimochodem, nejsou tu v okolí žádné korejské restaurace, že ne?
-Myslím, že ne. -Dobře.
Sakra!
Hej.
Co to děláš?
Jdu na piknik, šéfe.
-S touhle ženskou? -Ano, pane.
Proč to vaříš tady? Běž si to udělat k sobě.
No tak, dělám to i pro vás.
Je to dobré. Měl byste to zkusit.
Bože, ty jsi ale zoufalec.
-Dobrý den. -Pane Cha. Ptal jsem se na to.
Ale tentokrát to asi nepůjde.
Lidé před vámi se naštvali.
Moc mě to mrzí.
Pane Čone.
Pozorně mě poslouchejte.
Něco jsem si usmyslel, že?
Vážně si myslíte, že budu zticha, když se mi budete plést do plánů?
Jistěže ne. Že jo?
Proč se snažíš udělat z anděla, jako jsem já, ďábla?
Vážně, tohle nemá cenu. Vrátím vám peníze, dobře?
Počkej.
Když se mnou nikdo nebojuje, jsem anděl.
Myslíš, že přežiješ, když se mi budeš plést do života?
-Promysli si to a zavolej mi. -Co je tu k…
Musím se pořád opakovat.
On zavěsil? Ten magor.
Parchant! Zatraceně.
BOLTON VIP KASINO
Jsme tady. Tudy.
Nedá se to srovnat s místem, kam jsi chodíval.
Je to tu moc hezké.
Tohle je bar.
-Dejte si, jak chcete. -Vítejte v kasinu Bolton.
-Tudy, prosím. -Vítejte v kasinu Bolton.
-Jdeme. -Jistě.
Dobré odpoledne, pane.
Dobrý den.
Konečně jsem se dostal do nejlepšího kasina v Calizu.
Porazil jsem tři společnosti, které měly dohodu
a shrábnul jsem celé kasino.
Dobrý den.
Pane Mine. Jste tu brzy.
Samozřejmě. V takový den bych tu měl být brzy.
Mimochodem, nevíte, kde je Jungpal?
Netuším. Kam šel v takový den?
To je skvělé.
Ano, Sojung. Kde jsi?
Jsem v hotelu. Kde jsi?
Procházím se v dešti.
Proč jsi v dešti?
Jen tak. Ten déšť mě chce porazit.
Mimochodem, netuším, kde to jsem.
Děje se něco?
Vůbec ne.
Jen trpím depresí.
Když prší, jsem trochu smutný.
Nebuď takový, Jungpale. Přijď sem.
Až skončím, tak se najíme.
Vážně?
Když někam půjdu
a bude to po cestě, tak se zastavím.
Budu čekat. Přijď, prosím.
MEZINÁRODNÍ HOTELY CASABEE
-Ahoj, Sojung. -Bože. Opravdu jsi sem přišel pěšky?
Ale ne. Jsi úplně promočený.
Proč jsi byl venku v dešti?
Jungpale, chceš jít do sauny?
Ne, jsem alergický na sauny.
-Tak ti donesu teplou vodu. -Ne, Sojung.
Bude mi líp, když si odpočinu.
Je tu volný pokoj?
Co?
Jungpale, chceš nějaké léky?
Ne, to nic.
Jen si musím odpočinout. Pak mi bude líp.
Musím si odpočinout.
Máme tu zrovna uklizený pokoj.
Chceš si tam odpočinout?
Můžu?
Moment.
Jdeme, Jungpale.
Drž se.
Drž se mě.
Jsi těžký.
Tohle nemůžeme, Jungpale.
Proč ne?
Teď pracuju.
Proto to chci dělat o to víc.
Počkej.
Tak…
to udělám.
Dobře.
Jungpale!
-Jungpale, počkej! Vydrž. -Sakra, moje bota.
Tys někde spal?
Spal jsem doma.
Doma?
Myslím u někoho doma.
Najíme se.
-Šéfe. -No tak, uvař něco.
Znáš Sojung, že?
Mohl by ses za ni přimluvit a vzít ji k nám do hotelu?
Opravdu chce přestoupit.
Je to skutečná žádost.
Byl jsi s ní?
Řekni něco. Vždyť jsi nespáchal žádný hřích.
Jen nechci, abys měl pocit, že tě do toho nutím.
Cože?
Mohl by ses cítit pod tlakem a nesvůj, protože je to moje holka.
Nechápu, jak uvažuješ.
Jak tě to napadlo?
Budu pod tlakem, protože je to tvoje holka?
Jsi napůl mimo. Zmlkni a něco mi uvař.
No tak, šéfe.
-Šéfe. -Ty ses zbláznil.
-Potřebujeme taky víc lidí! -Ne! Nepotřebuju víc lidí.
Nejdu do toho.
-No tak, udělej to pro mě. -Ne, neudělám to.
-No tak, šéfe. -Jessico!
-Zlato, kde je Jessica? -Ano?
Jessico, pojď ven. Najíme se. Jdeš pozdě. No tak.
-Tys jí ještě nedala snídani? -Dnes mám trochu zpoždění.
Jessico, pojď sem, jdeme pozdě.
-Posaď se. -Kde je její taška?
Na gauči.
Tady. Dobře.
-Sakra. -Nemohla bys to pro mě jednou sníst?
-Ne. -No tak.
-Tohle je poslední. -Ne!
-Najíš se, až tam budeš. -Zlato, měl by ses najíst, než půjdeš.
Říkal jsem ti, že mám dnes schůzku. Víš, kolik je hodin?
-Jessico. -Ne.
-Řekni „á“. -Najíš se tam, Jessico.
Tady to je.
-Dobré ráno, Jessico. -Ahoj.
Naskoč si.
-Ahoj, paní učitelko. -Ahoj.
-Máš hotové úkoly, Jessico? -Ano.
-Tak si naskoč. -Ahoj, Jessico.
Jsem Brian Hunt.
Jsem nový učitel angličtiny na akademii.
Aha, těší mě.
-Těší mě. -Já jsem pan Jo.
-Pan Jo? -Ano.
-Pracujete na korejské ambasádě, že? -Ano.
Aha. Dřív jsem žil v LA.
A když jsem tam žil, byl jsem polda a bydlel jsem v K-Townu.
-Vážně? -Jo!
To je dobrý.
Ale dal jsem výpověď. Mám rád děti, tak učím angličtinu.
Taky jsem žil v Sydney a Tokiu a učil. Samé dobré věci.
-Je to dobré. -Jo.
Kdybyste chtěl soukromou lekci angličtiny, zavolejte mi, jo?
Dobře.
Rozluč se. Dávej na sebe pozor. Buď opatrná.
Užij si to, Jessico.
-Hezký den, lidi. -Ahoj.
ŠKOLNÍ SLUŽBA
Co to máš na sobě? Jdeš někam?
Mám s někým schůzku.
Schůzku?
S kým…
Proč mi volá?
Ahoj, Chilgu.
Ahoj, Jungi.
Jsem v Manile. Máš večer čas?
Ty jsi v Manile?
Jasně, že se můžeme potkat.
Tak dobře. Zavolám ti později večer.
Jistě, Chilgu. Dobře.
Co slavíme?
Hej, Jungi.
Co ses stal konzulem, vypadáš líp.
Jak líp?
V cizí zemi to mám těžký.
To ty vypadáš líp.
-Vážně? -Jo.
Ani jsi mi neřekl, že přijdeš.
Jsem tu pracovně. Chtěl jsem tě vidět před odjezdem do Calizu.
Proč jedeš do Calizu?
Stavím tam hotel.
-Vážně? -Jo.
Potřebuju spoustu různých povolení.
A každé z nich trvá věčnost.
Samozřejmě. Jsi na Filipínách.
Víš, když nejsi rezident, bude těžké získat povolení.
Pracuji s Korejcem, který tam bydlí.
-Má kasino. -Kasino?
Lidi v tom oboru bývají dost pochybní.
Proč s někým takovým pracuješ?
Dělá to už dlouho. To nic.
Jak velký má být ten hotel?
Golfový hřiště, 18 jamek a 300 místností.
-300? -Jo.
Páni, to je velký.
Můžu se taky zapojit? Můžu něco udělat?
Požádej svého tchána o investici.
Pořád je starostou?
Už dávno rezignoval.
Myslím to vážně.
Pokud nechceš, aby tě někdo podrazil, musíš mít kontakty jako já.
Trvá měsíce jen sehnat
-elektřinu a vodu. -Však to víš.
Máš tolik práce. Ale myslíš, že pro mě můžeš něco udělat?
Nemám moc práce.
A i kdybych měl, udělal bych to pro tebe. Tím se netrap.
Ahoj, Mijo.
Má to tady na starosti.
-Dobrý den. -Volal jste mě?
Je to velmi důležitý podnikatel z Koreje,
tak na něj udělejte dojem.
Dobře.
Co si dáte k pití?
Co takhle 21letého Veltlina?
Dej si to, co obvykle. Mně je to jedno.
Dneska platím já.
Stejně za mě platíš pořád.
-21letého Veltlina, prosím. -Hned to zařídím.
-Děvčata tu budou za chvíli. -Dobře.
Musím si odskočit.
Mijo. Hej.
Kolik to bude stát, včetně druhého kola?
Asi 50 tisíc pesos.
Padesát tisíc…
Tak mu dnes naúčtuj 100 tisíc pesos.
a na konci měsíce mi těch 50 000 dáš.
Není to moc, Jungi?
To nic. Je ve vatě. Sežeň nám správné holky.
Jungi.
Můžu příště zaplatit účet za tenhle měsíc?
Jedna z mých holek to dost podělala, takže tomám teď těžké.
Proč mi vykládáš o svých problémech?
Seš divná.
Nech si to. Chci to tenhle měsíc.
Jinak to tu nechám zavřít.
Jak vypadám?
Asi jsi přece jen bývala letuškou.
Dobrý den, pane Cha.
Děkuji.
-Dám do toho všechno. -Jistě.
Těším se na naši spolupráci. Uniforma ti sluší.
Dobrý den. Já jsem Philip.
Je taky agent.
Dobrý den. Těší mě.
Mě taky.
Moc vám děkuji. Mám vás rád.
Jen dělej svoji práci.
Samozřejmě.
Včelka nám sehnala nového zákazníka. Chce tě s ním seznámit.
-Kdo je to? -Profesor Nao.
Říkal, že tohle by mělo splatit všechny jeho dluhy.
Jsou tu lidé, kterým říkáme „včelky“.
Nedokážou z kasina odejít, i když v něm prohrají všechny peníze.
Přivádějí do kasina víc zákazníků.
Hej, Sukwoo!
Dobrý den, profesore Nao. Vítejte.
-Už je to dlouho. -Kolik už to je let?
Moc rád vás tu vidím.
To je moje žena a dcera.
-Dobrý den. -Dobrý den.
-Takže tohle je Soyong? -Jo.
-Páni, už jsi dost stará na vdávání! -No tak.
A co tvůj syn?
Má obchod s pneumatikami. Má moc práce.
Proč tak tvrdě pracuje? Mohl by přece zdědit tátovu firmu.
Je hrdý na to, co dělá. Posaď se.
Tak dobře.
Páni, vypadáš skvěle.
-Jak se ti líbí Filipíny? -Je to slušný.
Obchody jdou dobře?
Nemusím moc dělat. Řídí se to samo.
A začnu podnikat v Číně.
Vážně?
To je skvělé.
Nepůjdeš na Filipíny?
Hledám místo pro továrnu, ale nevím,
jestli to bude fungovat.
Vláda se tu do všeho plete.
V dnešní době sem přichází spousta čínských továren.
V Koreji jsou odbory ten největší problém. Tady žádné nejsou.
Pravda.
Na Filipínách to musí být fajn.
Sukwo, představím tě opravdu slušným lidem.
Vážně?
No jasně. To by se mi líbilo.
Sukwo,
tohle je nejúspěšnější korejský imigrant, kterého znám.
Má spoustu přátel z filipínské politiky
a je nejlepším přítelem starosty.
To neříkej.
Nejsem tak působivý.
Jen se živím tím, že tu a tam dělám různé věci.
Jak jste přišel k takovým vztahům?
Filipínci nemají rádi lidi, kteří se vám pletou do života.
Mají mě rádi, protože jsem v pozadí a dávám jim jejich peníze.
Bydlíte tu už dlouho?
Je to 14 nebo 15 let?
Jsem tu asi 14 let.
Kdybys něco potřeboval, ozvi se mi.
Vynasnažím se ti pomoct.
Jistě.
Podívejme, kdo to je! Dlouho jsem vás neviděla, pane Cha.
Kde jste byl? Zanedbáváte teď obchod?
-Byl jsem na golfu. -Ona to tu vlastní.
A tohle je pan Čung ze Soulu.
-Dobrý den. -Dobrý den.
-Znáte profesora Nao, že? -Ano.
-Dobrý den. -Už je to dlouho.
-Jistě. Pane Cha. -Ano?
Přátelé z Koreje se ubytovali u vás v hotelu.
Myslíte, že by mohli dostat lepší pokoj?
Kolik lidí?
Čtyři. Mají dva pokoje.
-Vážně? -Jo.
Tak tedy…
Pošli mi jejich rezervaci.
Moc vám děkuju.
Dostanete ode mě tuny dárečků.
Snad vám bude chutnat.
-Moc vám děkuji, pane Cha. -Není zač.
Máte hotel?
Ne, vedu kasino v hotelu.
Ve kterém hotelu?
V Boltonu.
Není to v současnosti nejlepší hotel?
Jistě. Teď se otevřel a je ten nejlepší.
Kde bydlíte, pane?
Bydlíme v hotelu Genoma.
-Genoma? -Ano.
Aha.
Je to tam čisté a nové. Zrovna renovovali apartmány.
Jaký jste dostali pokoj?
Jelikož máme dítě a tak, máme pokoj se dvěma postelemi.
Bože. Nechám vám dát lepší pokoj.
Znám se s majitelem toho hotelu.
-V pohodě. -Ne, vážně.
-Fakt v pohodě. -Ne, vydrž.
Ahoj, kámo.
Ve vašem hotelu bydlí můj kamarád. Můžeš ho upgradovat?
Díky.
Počkejte chvíli.
-Dáte mi pas? -Jistě.
Počkejte chvíli.
To je v pořádku.
Jmenuje se Sukwu Čung.
S, E, O, K.
M7397137.
-To je úžasné. -Vážně?
-To je tak hezké. -Kde to jsme?
Pořád se fláká.
Takže, co to vlastně děláme?
Nejprve je posoudíme na profesionální úrovni.
Dobře, díky.
Zjistíme, kolik má ten člověk peněz.
Je to ředitel Woosam Precision Machines s obratem 81 miliard wonů. Nemá dluhy.
Taky vlastní budovu
a pozemky v Čongnu v hodnotě asi 20 miliard wonů.
To by mělo mít hodnotu
-asi 30 nebo 40 miliard wonů, že? -Jo.
Plácneme si.
Po identifikaci cíle je druhým krokem zjistit,
jací jsou.
Pěkný!
Vedle!
Vedle.
Dneska nemám dobrý den.
-Tak jo. -Bože.
Minul jsi.
Dobře.
-Dobře. -Birdie.
Jsi snad automat na patování?
Jak to, že máš jedno birdie za druhým?
Pan Čung se neumí chovat.
Trochu zvýšíme sázky. Není to dost vzrušující.
Jasně.
Probouzí ve mně soutěživého ducha.
A co deset milionů wonů za úder?
Platí.
Vedeš si až moc dobře.
-Pane Cha. -Ano?
Nezahrajeme si pak ve vašem kasinu?
Cože?
Pane Čungu, nedělej to.
Chceš hrát hazard, když je tu i tvoje rodina?
No tak. Je to jen pro zábavu, že?
Taky chci vidět, kde pracuješ.
Jo, pojďme na to. Je to jen pro zábavu.
I tak si myslím, že bys to neměl dělat.
Přijel jsi sem s rodinou. Zůstaň s nimi.
Zvládnou to samy.
Řeknu jim, ať jdou třeba nakupovat.
A moc nesázím. Stanovím si limit a držím se ho, jasný?
Tak dobře. Můžeš si trochu zahrát.
-Neriskuj moc. -Dobře.
Tak jo, teď to bude eagle!
-Když si je proklepnu… -Tudy, prosím.
…do jisté míry poznám, z čeho mu vře krev,
nebo kdy se koupe.
Tento muž je zřejmě někdo, kdo nakonec přijde o celé jmění.
BOLTON KASINO
Nic to není.
V porovnání s jinými místy je to v podstatě sousedská drogerie.
Je to prostě skvělé.
-Pane Čungu. Tudy, prosím. -Jistě.
-Dobrý den, pane. -Která hra je nejlevnější?
-Tady je minimum 3 000 pesos. -Dobře.
-Tady. Žádný stres. -Jistě.
Sukwu.
Já teď půjdu.
Proč? Měl by sis se mnou zahrát.
Moc mi to nejde. Užij si to. Zítra ti zavolám.
Tak dobře. Ahoj.
-Užij si to. -Dobře.
-Vyprovoď ho. -Ano, pane.
Až po vás.
-Můžete si sednout sem. -Jistě.
Dobře.
Páni, už je to dlouho.
Díky.
Neprohraj to všechno, ano?
Jasně že ne.
Poděkuj panu Cha.
Jistě. Na shledanou.
Dobře. Ahoj.
Ahoj.
-Dobrý den. -Sakra.
-Ahoj. -Vypadá to, že dnes pracuješ.
Jasně. Jen jsem něco dělal.
-Přijel jsi z Koreje? -Ano.
Přistěhoval jsem se s rodiči, když jsem byl malý
a od té doby jsem tady.
Říkala jsi, že jsi bývala letuškou, že?
Ano.
Aha, tak proto.
Myslím tu uniformu…
Vypadáš v něm úžasně.
Nevypadá to ale trochu divně?
Ne. Vůbec ne. Protože máš tak skvělou postavu,
jsi v ní nádherná.
Mimochodem, co to máš za tetování?
Tohle? Nic extra. Nechal jsem si to udělat za mlada.
-Bože. -Co?
Je to vážně jedinečné.
Nikdy jsem nic takového neviděla.
Vážně?
Mimochodem, Jungpalovi se moc líbíš, Sojung.
Mezi námi nic není.
Vážně?
Nechceš se mnou někdy zajít na večeři?
-Jasně. -Dobře.
Tak dobře.
Sakra, asi jsem si vybral špatné místo.
Pane Čungu, kolik peněz jste nejvíc vyhrál?
No, už jsem vyhrál deset miliónů wonů
a jednou 20 miliónů wonů na automatu, ale všechno jsem pak prohrál v bakaratu.
Jednou jsem vyhrál 300 miliónů wonů jen z 50 000 wonů.
To bylo v Manile.
-Vážně? -Ano.
Ale všechno jsem to dal příteli.
Jsi velkorysý.
S deseti miliony wonů by mohl hrát týden.
Já bych s tím nevydržel ani pět vteřin.
Pane Čungu. Už musím jít.
-Vy se mnou nebudete hrát? -Mám něco důležitějšího.
Ať má pan Čung pohodlí, když je tady
a po hře ho odvezte do hotelu.
Ano, pane.
Ne, ne. Vezmu si taxi.
-O mě se neboj. -To je v pořádku, pane Čungu.
Ber to jako laskavost od přítele.
Neboj se a užij si to.
Tak děkuji.
Doufám, že vyhraješ. Hodně štěstí.
Díky. Bylo to fajn.
Dobře.
Ahoj.
To je chlap.
Ano, co se děje?
Pane Cha.
Už mu došly peníze. Chce si půjčit.
Kolik?
-Jen 500 000 pesos. -500 tisíc pesos?
Ano, pane.
-Ať si je půjčí. -Ano, pane.
Dobře.
Je jedno, jestli začne s milionem, nebo s deseti.
Můžu ho přimět, aby si nakonec půjčil deset miliard wonů.
Pane Čungu.
Už jste přišel o všechny peníze?
Ne, ještě nějaké mám.
Dobře. Nechceš toho nechat a jít se se mnou zítra potápět?
Mysli na svou rodinu.
Nech mě dokončit tohle kolo.
Proč jsem tak špatný v bakaratu?
Když ti to nejde, měl bys přestat.
Po tomhle kole přestanu. Přísahám.
S tímhle v bakaratu nevydržíš ani deset minut.
Že jo? Můžu si půjčit jen 500 000 pesos?
Vrátím ti to, až dorazím do Koreje.
Tak dobře.
Ale neutrácej to jen tak. Zkus s tím chvíli hrát.
Dobře.
-Dejte panu Čungovi 500 tisíc pesos. -Ano, pane.
Ty nerad hraješ, Moosiku?
Hrával jsem dost často, když jsem byl mladší.
Ale už na to nemám čas.
Nebuď takový. Zahrajme si spolu. Dobře?
Tak dobře.
Když už jsi tady, jednu hru si zahraju.
-Jo, pojďme na to. -Posaď se.
Je to jen pro zábavu, ne?
Jo.
-Tady je 500 000 pesos. -Dobře.
Přines mi deset milionů pesos z mé zálohy.
-Ano? -Hned to bude, pane.
-Ty nebudeš hrát? -No…
Tak mi jednu vyber.
Páni, je to těžké. Jsem nervózní, protože jsi hned vedle mě.
Žádný stres. Nevadí mi, když prohraju.
Myslím, že bys měl vybrat hráče.
Hráče? Dobře.
Jeden milion.
-Konec sázek. -Ano.
Pane, mohl by ses jen podívat?
Hrozně se bojím, protože jsem to tak dlouho nehrál.
Chci, abys nakoukl.
-Já? -Ano.
Pane Cha, myslím, že je to výhra!
-Máš něco? -Páni!
Štěstí je na tvé straně, pane Čungu.
Co si vybereš teď?
Který bys vybral ty?
Hráče, samozřejmě.
Zase hráče?
Dobře, hráče.
-Dva miliony. -Konec sázek.
Pane Čungu.
Můžeš to zopakovat?
-Další výhra! -Zase? Zase jsi vyhrál!
Gratuluji, pane Čungu.
Který teď?
Pane Čungu, co se vám zdá správné?
Hráč, samozřejmě.
-Hráč? -Ano.
Pane Čungu,
tentokrát můžeš jít na 20 000 pesos. Já dám tři miliony.
Když prohraješ, vynahradím ti to.
Ne, to je v pořádku.
Ber to jako pojistku. Ale vyber něco dobrého.
Vážně? To můžu?
Dobře.
Dobře, pane Čungu.
Postarej se prosím o to, aby vše znovu proběhlo hladce.
To je ono. Dobře.
Vyhrál jsem! Zase jsem vyhrál!
Zase jsi vyhrál?
Tohle je tvoje.
Páni, to se podívejme.
Takže šest milionů pesos bez vkladu.
-Hej, vrať těch deset milionů zpátky. -Ano, pane.
Pane Čungu.
Musím jít. Mám schůzku.
-Ty se nevrátíš? -Já se vrátím.
Vrátím se, ale nechám tu ty žetony.
Můžeš si hrát nejdřív se svými žetony.
Když je o ně přijdeš, můžeš použít moje.
Když s nimi něco vyhraješ, je to všechno tvoje.
Ale když přijdeš o peníze, nebudu je chtít.
Opravdu to můžu udělat?
Samozřejmě. Vyhrál jsem díky tvému šťastnému pohledu.
Ale…
Prosím vyhraj. Prosím.
Tak dobře.
Pane Čungu, ať s těmi žetony vyhraješ cokoliv, je to tvoje.
Dobře?
Dobře. Díky.
-Hodně štěstí. -Hodně štěstí.
Už půjdu.
-Měj se. -Ahoj.
Když někoho odhadnu, můžu do něj investovat miliardy wonů.
To můžu, protože vím jistě, že ty peníze dostanu zpátky.
Ano, šéfe.
Teď hraje s milionem pesos.
Kolik to je?
Vyhrál asi deset milionů pesos.
Zastavte ho. Běžte dovnitř a zastavte ho.
Ano, pane.
Pane.
Musím spočítat žetony.
Jo, jasně.
Pane. Pan Cha říkal,
že peníze, které vyhrajete, jsou vaše
a nebude vás činit zodpovědným za ztrátu.
Ale musíte mu vrátit těch šest milionů pesos, když jste vyhrál.
Samozřejmě. To je jasné.
-Tady je původních šest milionů pesos. -Ano, pane.
A tady je ten milion pesos, který jsem si půjčil.
Děkuji, pane.
Jak to šlo?
-Co se stalo? -Vyhrál deset milionů,
bez té původní částky.
Vážně?
Gratuluji, pane Čungu.
Zabalíme to a dáme si sodžu.
-Sodžu? -Když budeš hrát dál, přijdeš o peníze.
Pro dnešek to zabalíme. Pošli mu jeho výhru.
Ano, pane.
Počkat, jak chcete ty peníze poslat do Koreje?
Pane, vypereme je dočista
a převedeme vám je na účet.
-Vážně? -Samozřejmě.
Kdyby něco, zavolejte mi. Postarám se o to.
Je nervózní, že přijde o peníze, které vyhrál.
Asi si myslí, že lidi, co pracují v kasinu, jsou krutí a strašidelní.
Promiňte, pane.
To je pro vás.
Děkuju.
Pojď, pane Čungu.
Koupím ti sodžu, ano?
Ne, koupím to já, protože jsem to vyhrál.
Až se vrátíš do Soulu, můžeš za ty peníze koupit ženě pěkné auto.
Jdeme. Dneska platím já. Znám místo, kde dělají skvělé jídlo.
-Dobře. -Jdeme.
-Hej, vložte mu to na účet. -Ano, pane.
Nebojte se.
-Postarej se, aby to… -Jasně.
Dobrou noc.
Božínku.
Gratuluji, pane Čungu.
Příště tolik nehraj, ano?
Běž po památkách s manželkou, ano?
Jistě, samozřejmě.
-Jo. -Samozřejmě, že půjdu.
Kdy odjíždíš?
Pozítří.
Pozítří? Mohu vidět tvou letenku, prosím.
Pane Čungu.
Už nelétej ekonomickou třídou. Teď máš mě.
Změním ti to.
Haló?
Můžete mi upgradovat letenky na business třídu?
Jo, dva dospělí a jedno dítě.
Zaplatím to.
Datum?
Osmého února.
Jedu do města. Zařiď si, co potřebuješ.
Ano, madam.
A až mi přijdou peníze, ozvu se ti, tak mi to dej na účet.
Ano, madam.
Slečno Koová!
Páni.
Slečno Koová!
Slečno Koová, omlouvám se!
Slečno Koová, byla jsem k vám hrubá. Už to nikdy neudělám.
Prosím, odpusťte mi!
Co to děláš?
Prosím, slečno Koová. Bez vás nemám kam jít.
-Už to nikdy neudělám. -Odveďte ji odsud.
-Odpusťte mi, slečno Koová. -Jen vydržte. Vydržte, prosím.
-Hej! -Slečno Koová!
-Můžete se mnou mluvit? Slečno Koová! -Omlouvám se.
Pusťte mě! Co to děláte?
Pusťte mě!
Sakra, to je bench press.
Sakra, tak proto posiluje?
Kdo je to?
Jedna z našich zákaznic.
Její čisté jmění je v bilionech.
Kdo to je?
Nesnaž se vyzvídat.
Co?
Proč to říkáš takhle?
Neříkám to nijak.
To je fuk. Už na mě nemluv.
Nerozčiluj se. No tak.
Je prezidentkou Pastelly.
Pastelly? Vážně?
Občas si přijde zahrát.
Dva korejští vysokoškoláci, kteří navštívili turistické atrakce
na Filipínách, byli zavražděni filipínskými gangstery.
Probíhá vyšetřování…
Turisti zastřeleni za bílého dne?
Kdo teď Filipíny navštíví?
Lidé říkají, že ambasáda neochrání ani vlastní občany.
Potřebujeme řešení.
Pane.
Potřebujeme pomoc filipínské policie,
ale není snadné s nimi komunikovat.
A ti nejsou zcela oddaní, protože ty zločiny se týkají zahraničních občanů.
Co když vyšleme korejské policisty?
Filipínci to nepřijmou.
Mohou to považovat za porušení své suverenity.
Udělala někdy nějaká jiná země něco takového?
To nevím jistě.
Žádný případ nikdy nebyl.
Bylo by hezké mít hlídky v oblastech s vysokou kriminalitou.
To by bylo skvělé, pane.
Bylo by snazší, kdyby to někdo vedl.
Reagovali bychom rychleji.
Pane,
pokud o tom promluvíte na vládní úrovni,
požádáme příslušné instituce o spolupráci.
Jistě. Dobře.
Bože, zdá se, že život tady je vyčerpávající.
Co si dáte k obědu, pane?
Už jsem rezervoval stůl v korejské restauraci.
Korejské jídlo i na Filipínách? Co tam mají dobrého?
Dobrý den, pane.
Hej, pane Cha. Jak se máš?
Neměl bys počkat alespoň měsíc, než zavoláš, abys mě pozdravil?
Přemýšlel jsem o návštěvě.
Máme výročí založení firmy, takže mám pár dní, co musím promrhat.
Co tvoje golfové hole?
-Mám je přinést? -Ne.
Koupím ti je. Můžeš přijít s prázdnou.
Vyfoť ty, které používáš, a pošli mi fotku.
-Díky, Moosiku. Brzy se uvidíme. -Jasně.
Dobře. Vrať se.
To bylo skvělé, pane Čungu.
-Chceš cigaretu? -Ano.
-Prosím. -Díky.
Mimochodem, pane Čungu.
Když budeš takhle pokračovat, nebude se tvoje žena chtít rozvést?
Moje žena mi věří.
I tak si nemůžeš být jistý, že se tvému podniku vždy povede.
Neměl bys mít někde pro jistotu schovaný jeden nebo dva byty?
Manželce jsem jich už dal spoustu.
A něco jsem odložil pro děti.
A co tvoje firma?
Ta se umí řídit sama. Mám ji přes 20 let.
Pane Čungu.
Co přesně děláš?
Dělám antény do mobilů.
To je naše technologie.
-Antény pro smartphony? -Jo.
Nevěděl jsem, že se tohle dělá.
Každopádně,
chci si zahrát pár her ve tvém kasinu.
Půjčíš mi peníze?
Kolik potřebuješ?
Asi 100 milionů wonů.
Neplánoval jsem hrát, tak jsem si vzal jen deset milionů.
Stejně tu v noci není co dělat.
Tak použij deset milionů wonů. Bože.
Jak mám hrát s tak málem?
Půjč mi něco. Vrátím ti to, až přijedu domů.
Páni, jsi tvrďák.
Dobře?
Jasně.
MEZINÁRODNÍ LETIŠTĚ CALIZ
Díky tobě jsem si to užil.
Díky.
Příště přiveď manželku a bav se.
Má žena má moc práce.
Jestli se vrátím, přijedu sám.
Nechal jsem tu golfovou tašku a tak.
Zkontrolovals peníze, co jsem poslal?
Samozřejmě, že ano. Děkuji.
A tentokrát mám letenku do business třídy.
To je dobře.
Je to otázka hrdosti.
-Tak já půjdu. -Dobře.
-Přeju bezpečný let. -Uvidíme se příště. Ahoj.
-Na shledanou. -Zavolám ti.
Měl docela štěstí.
Nečekal jsem, že zase vyhraje.
Pojďme se najíst. Mám hlad. Co si dáš?
Co instantní nudle?
-Přidej rýžové koláčky. -Dost o rýžových koláčích!
Dobrý den, slečno Koová.
Jsem manažer tohoto hotelu, Kim Sudžung.
Je jídlo v pořádku?
-Ano. -Dáte si něco k pití nebo kávu?
Ne, děkuji.
Ano, madam.
Dnes máme čerstvé humry. Dáte si?
Já korýše nejím.
Slečno Koová.
Dobrý den.
Jdete se najíst?
Ano. Najím se s ní.
Vy spolu chodíte?
Ne, vůbec ne.
Nechodíme. Jen máme oba volno ve stejnou dobu
a jíme spolu.
A s tou mladou dámou jsem všechno vyřešil a poslal ji zpátky.
Najíme se společně?
-No, jestli vám to nevadí. -Jistě.
Cítím se trochu osaměle.
Tak se spolu najezme.
Děkuji.
-Děkuji za jídlo, slečno Koová. -Děkuji.
Přistěhovala se i tvoje rodina?
Ne, jsem tu sama.
Moji rodiče jsou v Koreji.
Co dělají rodiče?
Oba učí na střední.
Sojung bývala letuškou.
Teď pracuje v hotelu.
Máš přítele?
Ještě ne.
Proč ne? Určitě bys byla oblíbená.
Ještě jsem nenašla toho pravého.
A co on? Je hezký a má dobrou práci.
Já?
Ale ne. Slečno Koová.
Na tu nemám.
Jsem váš velký fanoušek, slečno Koová.
V Koreji jsem používala make-up jen od Pastelly.
Nejlepší je oční krém.
Nejlepší na celém světě.
Slečna Koová má skvělé oko.
Všechny ty krémy vypadají úplně stejně.
Ale dokáže poznat, co to je, jen když se ho dotkne.
Nic jiného nedělám.
Co ještě ráda děláte?
Nic zvláštního.
Když nepracuju, moc toho nedělám.
Ráda piju.
Takže nesázíš?
Ne.
-Moc mi to nejde. -To je dobře.
Jedním špatným tahem si zničíš život.
Četla jsem o vás všechny články.
Jste mým vzorem.
Díky.
Kdybyste něco potřebovala, zavolejte mi.
Můžu být i váš parťák na drink.
Jasně.
Mimochodem, paní Koová
prý prodala Pastella Cosmetics zahraniční firmě za dva triliony wonů.
Po zdanění získala víc než trilion wonů.
Jeden trilion?
Sakra! To je úžasné.
Co ještě slečna Ko chystá?
Řekla mi,
že něco připravuje,
ale nevím přesně co.
Také požádala pana Cha,
aby do něčeho investoval,
ale ten neinvestuje do ničeho, o čem neví.
Začala od úplného dna a dostala se až na vrchol.
Je to působivé.
Vydělala si na sebe sama.
Říká se, vypracovala se.
Co to sakra?
Jsi protivný.
Pojď sem.
No tak.
Hej, víš co, slečna Koová
má opravdu
jedinečný charakter.
Je tak podezřívavá.
Vážně si myslí,
že jí všichni chtějí ukrást peníze.
Samozřejmě, vzhledem k tomu, kdo je.
I tak si myslím, že se jí líbíš. Dneska se mě na tebe zase ptala.
-Vážně? -Jo.
Na co se ptala?
Jestli spolu spíme.
Cože?
To chtěla vědět?
Jo. Vždyť to říkám.
Mimochodem,
je pravda, co se o ní povídá?
Co se povídá?
Udělal jsi to taky?
Ne! Zbláznila ses?
No tak, buď upřímný.
Odpustím ti.
O čem to vůbec mluvíš? Nebuď divná.
Někdo volá.
To je moje?
Ne, moje.
Kdo je to?
-Hej, kdo je to? -Nech toho.
JUNGPAL
SODŽUNG
VÍTEJTE INSPEKTORE O SUNGHUNE
Dobrý den.
Omlouvám se. Jdu trochu pozdě.
Jsem konzul Čo Jungi z ambasády.
-Dobrý den, jsem O Sunghun. -Dobrý.
Mimochodem, co vám tak trvalo?
-Myslel jsem, že vám to uletělo. -Co se stalo?
Na imigračním mě nechtěli pustit.
Všechny ty lidi dali do čekárny bez klimatizace.
-Bylo to hrozné. Promiňte. -Aha.
-Tak pojďme. -Jistě.
Pane Čo, promiňte, ale mohl bych si zakouřit?
Jistě. Kouřit můžete v autě.
Dobře.
Uhasím tu cigaretu.
-Hej, pořád to piju. -Aha, pil jste to.
Omlouvám se. Pak vám seženu další.
-Mohl jste to vyhodit ven. -Máte pravdu. Omlouvám se.
Nevěděli, co je Korejský stůl, že?
Bože.
Ukázal jsem jim své doklady a průkaz, ale nic o tom nevěděli.
Nic netušili. Prostě se to stalo.
Jste na Filipínách poprvé, že?
Ano.
Měl jste jim říct, že jste přijel na golf.
Mimochodem, kolik vám je?
Jsi starší než já. Můžeš mi tykat.
Můžeme na to jít pomalu.
Jsi ženatý?
Ne, ještě ne.
Máš přítelkyni?
Ještě ne.
Vypadáš jako slušnej chlap. Jak to, že nemáš holku?
Hraješ golf?
Ne, ještě nikdy jsem to nehrál.
To je dobře. Můžeš se naučit hrát golf, když jsi tady.
Jistě.
Protože budeš pracovat sám, nikdo ti nebude říkat, co máš dělat.
Je to skvělé místo na golf.
Aha.
Překlad titulků: Silvie Golda Banzet