‫תודה.‬
‫את אדיבה. את חכמה. את חשובה.‬
‫אלוהים, אני לחוצה.‬ ‫אני מצטטת מהסרט עם הפאי מהקקי.‬
‫בסדר.‬
‫יבוא.‬
‫ניקול באייר!‬
‫מייביס מ#מייביס קטלה.‬
‫היי.‬ ‫-תיכנסי, מותק!‬
‫בחיי.‬ ‫-היי!‬
‫אלוהים!‬
‫צפיתי בסרטון ההלוויה הזה מיליון פעמים,‬
‫ואת יודעת שאני אוהבת דראג.‬
‫ראיתי את העבודה שלך ב"סי-סי בלומ'ס".‬
‫את יודעת איך לגרום לנו,‬ ‫השמנמנות החמודות, להיראות טוב.‬
‫תודה רבה.‬
‫אני ממש מצטערת שאמרתי לך‬ ‫ללכת להזדיין במיליון דרכים שונות.‬
‫חשבתי שעובדים עליי‬ ‫כששלחת לי הודעה, אבל לא עבדת.‬
‫את אמיתית. זה אמיתי.‬
‫תקשיבי, אשיק קולקציה‬ ‫של הלבשה תחתונה לביצ'ס גדולות ביום שישי,‬
‫וחשבתי שאוכל להתמודד‬ ‫עם ההשקה בעזרת הצוות שלי,‬
‫אבל אני צריכה קצת עזרה ב"צחצוח"‬ ‫הלוק הסופי שלי ושל הדוגמניות,‬
‫וחשבתי, מי טובה יותר מאשר האישה שגרמה‬ ‫לנטשה קרינה להיראות מהממת שעה שהפילה‬
‫סטראפ-און לתוך ארון?‬
‫מוות ודילדואים, זאת אני.‬
‫את משוגעת, אחותי!‬
‫אני לא מאמינה‬ ‫שאני זוכה לעבוד עם המלכה הזאת.‬
‫זהו. זה הייעוד שלי, המטרה שלי.‬
‫אני רוצה לעבוד עם שמנמנות יפות‬ ‫ולגרום להן להרגיש טוב לגבי עצמן‬
‫ולגרום להן להרגיש אופנתיות ומגניבות,‬
‫ואני עושה את זה.‬
‫אני עושה את זה.‬ ‫-עושה!‬
‫אני כל כך גאה בך. אמרתי לך שזה יקרה.‬
‫תודה.‬
‫את בטח חוגגת כי היית שיכורה בחנות הבדים.‬
‫קוקאין ואני אמרנו לה‬ ‫לשים את מה שקשור לעבודה בחדר,‬
‫והיא פשוט לא מקשיבה לאף אחד מאיתנו.‬
‫סליחה, ג'ייד. הקריירה שלי גדולה,‬ ‫והדירה הזאת קטנה.‬
‫אני מוזמנת, מבורכת, עסוקה.‬
‫בואו נחגוג שיש לי לקוחה ידוענית שנייה.‬
‫כן!‬
‫"תעצור‬
‫"תיפול‬
‫סגור אותם, פתח עסק‬
‫"הו, לא‬
‫"ככה הראף ריידרס מתגלגלים‬
‫"תעצור‬
‫"תיפול‬
‫"סגור אותם…"‬
‫היא תגיד את זה.‬ ‫-אני מקווה שלא.‬
‫"הו, לא‬
‫"ככה הראף ריידרס מתגלגלים‬
‫"חברים מנסים‬
‫"חברים משקרים‬
‫"ואז חברים תוהים"‬
‫טוב!‬ ‫-לעזאזל! הו!‬
‫"אני מכיר רק כאב‬
‫"אני מרגיש רק גשם"‬
‫- שורדת בגדול -‬
‫ניקול!‬
‫זה מהמם!‬
‫כאילו ביצ'ס גדולות ותחתוני תחרה‬ ‫לא היו מלהיבים מספיק.‬
‫תראי את הצבעים.‬
‫אני מתה על זה.‬
‫תמיד מלבישים אותנו‬ ‫באדום-חג-מולד או בבז' רפואי, אבל זה?‬
‫בז'? אחותי, אני לא מכירה את הצבע.‬
‫אני שקית "סקיטלס" חיה, ואת יודעת‬ ‫שהייתי צריכה לשים את זה בקולקציה שלי.‬
‫אני אוהבת את זה. הו! אני ממש מצטערת.‬
‫אז הצבעים.‬
‫הצהוב, הכחול, הכתום, הסגול, הירוק…‬
‫הכול הזכיר לי פרח ציפור גן עדן.‬
‫אז חשבתי‬
‫שאוכל לעצב את הדוגמניות שלך בסגנון‬ ‫"פושעות גן עדן".‬
‫את יודעת, הרבה צמחים, פרחים, גפנים,‬
‫וזר יפה של פושעות שמנות.‬
‫די. אני מתה על זה!‬
‫"פושעות גן עדן" זה מושלם.‬
‫ואני חושבת שאנחנו צריכות‬ ‫לשכור את כל מיני דוגמניות עבות בשר.‬
‫- נטשה קרינה‬ ‫מייביס!!! -‬
‫גזעים שונים, ביטויים מגדריים. גם טרנסיות.‬
‫אנחנו באותו ראש.‬
‫- איפה את? למה את לא עונה? -‬
‫- ברוס‬ ‫תעני לה בבקשה -‬
‫מי שמציק לך ככה,‬ ‫אני מקווה שהוא מספק לך זין או כוס.‬
‫אני לא יודעת מה מדליק אותך. אני בעד כולם.‬
‫אני אוהבת שאת כזאת. סתם ענייני עבודה.‬
‫בנוסף, נוכל לקחת פרח ציפור גן עדן‬ ‫ולשים אותו לדוגמניות ב…‬
‫ציצים או בתחת.‬
‫התכוונתי להגיד בשיער.‬
‫כן, זה הרבה יותר קלאסי.‬ ‫רואה? בגלל זה אני צריכה אותך.‬
‫את הקלאסה שלי. תני כיף!‬
‫כן!‬
‫לוקה, אני כל כך מצטערת שהייתי עסוקה כל כך.‬
‫אני בטוחה שזה הדבר הראשון‬ ‫שאני אוכלת זה יומיים.‬
‫את באמצע משהו?‬
‫כן, בדיוק קניתי אביזרים‬ ‫להשקת ההלבשה התחתונה.‬
‫ואז אני צריכה ללכת לחנות צמחים.‬
‫ואז אני צריכה ללכת לנטשה‬ ‫כי היא לא מפסיקה להציק.‬
‫הבנתי.‬
‫לא הזדמן לנו לדבר.‬ ‫-אלוהים.‬
‫נטשה מתקשרת אליי.‬ ‫אני חייבת לסיים. אני מצטערת.‬
‫נתעדכן אחר כך.‬
‫אל תדאגי. אין בעיה.‬
‫צ'או.‬ ‫-אל תעבדי קשה מדי.‬
‫היי, נטשה. אני בדרך.‬
‫בכנות, למה הטלפון שלי מעשן‬ ‫מרוב שיחות שלא נענו והודעות טקסט?‬
‫תראו מה החתלתול גרר פנימה.‬
‫היי, פפרמינט!‬
‫מייביס, זכינו בפרס ובי‬ ‫על הנאום שלי מהלוויה של בראדלי.‬
‫מה?‬
‫והרמיקס האייקוני שלי‬ ‫לנאום מהלוויה של בראדלי.‬
‫אלוהים. אל תגרמו לי לבכות.‬ ‫זה קל מדי. התחיל לי המחזור.‬
‫סוף סוף שטיח אדום! הצלחנו!‬ ‫-הצלחנו!‬
‫באמת הצלחנו!‬
‫טוב, אין לנו הרבה זמן.‬
‫טקס הוובי ביום שישי הבא בלילה.‬
‫נטשה, אוכל לעשות את שני הדברים בוודאות.‬
‫סליחה?‬
‫ניקול באייר שכרה אותי לעצב‬ ‫את השקת קו ההלבשה התחתונה שלה.‬
‫וזה גם ביום שישי הבא.‬
‫תראי אותך. סטייליסטית לידוענים.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫בסדר. למה את מעצבת לאפסים האלה?‬
‫את הסטייליסטית שלי. את יד ימיני.‬
‫ומה איתי?‬
‫למה כולם תמיד שמים את עצמם במרכז? ברוס!‬
‫נטשה, אני צריכה עוד לקוחות ידוענים‬ ‫לבניית המותג שלי.‬
‫אפשר לקבל את הצמיד הזה?‬
‫לא אכפת לי.‬
‫שיט.‬
‫את יודעת,‬ ‫אני יצרתי את ההאשטאג "מייביס קטלה",‬
‫אז זה לא מוגזם לומר שאת קיימת בזכותי.‬
‫האמת היא שאני התחלתי את ההאשטאג.‬
‫יש שם שרשראות.‬
‫נטשה, אני כל כך גאה בכל העבודה‬ ‫שעשינו יחד בחודשים האחרונים.‬
‫ו…‬
‫אני מבטיחה שלא אאכזב אותך,‬
‫במיוחד לא על השטיח האדום.‬
‫בסדר.‬
‫תסגנני את החבובה הקטנה אם את רוצה.‬
‫אבל בכל רגע שאצטרך אותך, כדאי שתהיי שם.‬
‫אהיה.‬ ‫-אהיה.‬
‫מדהים!‬ ‫-זה התינוק שלי.‬
‫תראי את הגבר הקטן.‬
‫הוא שחקן טוב?‬
‫טוב…‬
‫לא, הוא איום.‬
‫אבל הוא אוהב את הפיצה אחרי, אז אתה יודע…‬
‫טוב.‬
‫היי, אני…‬ ‫-היי.‬
‫אה. כליל.‬
‫היי…‬
‫אחותי.‬
‫מה שלומך?‬
‫האמת שטוב.‬ ‫-יופי.‬
‫הרבה יותר טוב ממה שהייתי כשנעלמת.‬
‫נעלמתי?‬
‫את יודעת, עבודה.‬
‫כן, הייתי עסוק מאוד בעבודה.‬
‫אה! בגלל זה חסמת את ההודעות שלי?‬
‫פניתי אליך רק כדי לקחת‬ ‫את העגילים שלי ששכחתי אצלך.‬
‫את יודעת מה?‬
‫אני אדאג שהוא יחזיר לך אותם.‬ ‫אפשר להתחיל עם קצת מים, בבקשה?‬
‫כמובן.‬ ‫-תודה.‬
‫אביא אותם מייד.‬ ‫-תודה.‬
‫את מאמינה עליה?‬
‫רואה שאני יושב איתך פה ותוקפת אותי ככה.‬
‫ממש לא מקצועי.‬
‫תראה.‬
‫אני יודעת שהשתנית, אבל היא לא יודעת.‬
‫ואי אפשר להתייחס לנשים ככה‬ ‫ולצפות שהן לא יגיבו.‬
‫את צודקת.‬
‫היא תשים משהו באוכל.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אבל תשאיר טיפ.‬ ‫-מייד.‬
‫רענן ואופנתי.‬ ‫-כך שנינו. זה כאילו…‬
‫היי.‬
‫היי, ג'ורדן.‬ ‫-מייביס!‬
‫מה שלומך?‬
‫יופי. יופי. יופי.‬
‫בסדר. נהדר. שלומך טוב.‬
‫אתה יכול לתת לנו דקה, אחי?‬
‫כן! חשבתי שלעולם לא תבקש.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫יצאת לקניות?‬
‫כן, יש לי לקוחות על השטיח האדום,‬ ‫אז אני מארגנת כמה לוקים.‬
‫יפה, מייב.‬
‫ואני גם מעצבת את השקת‬ ‫ההלבשה התחתונה של ניקול באייר, אז…‬
‫מייביס! זה ענק.‬
‫בחייך.‬
‫אני מצטער. זה פשוט מרגש מאוד.‬
‫את מצליחה כפי שידעתי שיקרה!‬
‫רגע, זה לא קשור אליי.‬
‫את מצליחה כפי שאת ידעת שיקרה.‬
‫אתה יודע שזה נכון.‬
‫את האדם הכי חרוץ שאני מכיר.‬
‫תמיד נסתובב באותם המעגלים.‬
‫באותה התעשייה.‬
‫אולי בשלב מסוים,‬
‫יהיה לנו נוח יותר להיתקל זה בזה?‬ ‫להגיד שלום,‬
‫לשאול מה נשמע?‬
‫אולי.‬ ‫-אלוהים אדירים.‬
‫אני לא מקשיב. אני מצטער.‬ ‫פשוט… זה כל כך משמח אותי.‬
‫לעזאזל!‬
‫היי.‬
‫אני יודע שזה מגיע מאוחר מדי, אבל…‬
‫אני חייב לך התנצלות.‬
‫אני מתנצל שלא החזרתי לך צלצול.‬
‫כן, מאוחר מדי. ידעתי שאתה פאקבוי,‬
‫אבל חשבתי שאתה אחד הנחמדים.‬
‫גם אני חשבתי ככה.‬
‫אבל אני עובד על זה. אני גדל, משתפר.‬
‫מה עם זה שברחת ממני‬ ‫בכל פעם שראית אותי בשנה האחרונה?‬
‫גם על זה אתה מצטער?‬
‫מה? מה זאת אומרת, ברחתי? אף אחד לא ברח.‬
‫אחותי, בחייך.‬
‫טוב.‬
‫אני מצטער גם על זה.‬
‫זה לא שניסיתי לצאת איתך.‬
‫יש לי גבר עכשיו. גבר טוב.‬
‫מגניב. כלומר, גם לי יש מישהי.‬
‫טוב, כליל, אני רואה אותך.‬
‫בסדר, סטפני.‬
‫מלאני.‬ ‫-את בטוחה?‬
‫זה לא… שיט!‬
‫מלאני, אני גדל! לוקח זמן לגדול.‬
‫- סי-סי בלומ'ס -‬
‫דיי, אתה יכול לשחרר קצת בתחת?‬ ‫-הבנתי.‬
‫מצטערת, לא מצטערת. בורכתי בתחת ענק.‬
‫שבחי אותו, אחותי.‬
‫אלוהים נתן לך כמות יפה. אני לא כועסת…‬ ‫דיי, נוכל גם…‬
‫הציצים. אנחנו רק צריכים…‬
‫ממש טיפה? הבנתי אותך.‬ ‫-מעולם לא הרגשתי מובנת כל כך.‬
‫תקשיבי, לא שכחתי ממך.‬
‫ההשקה שלי עוסקת בחגיגה של פושעות שמנות,‬
‫אז יש לי משהו קטן שתלבשי.‬ ‫-אלוהים, ניקול.‬
‫כולי ציפייה!‬
‫זכרי שיש לה תסביכי נטישה.‬ ‫ניקול באייר, היי.‬
‫שלום.‬ ‫-מה…‬
‫בגיל 18, משפחתה התכחשה לה.‬
‫בגיל 36, כשעלתה עשרה קילו,‬ ‫תעשיית האופנה נטשה אותה.‬
‫היא חושבת שאת הבאה בתור,‬ ‫אז אני מצטער, אבל כל‬
‫הטראומה הלא מעובדת עומדת לצנוח עלייך.‬
‫שלום!‬
‫כל כך חשוך וקטן פה.‬
‫היי.‬
‫היי, אמרתי לך שאבוא אלייך מייד אחרי זה.‬
‫טוב, רציתי להקל עלייך, אז באתי אלייך.‬
‫נטשה קרינה, אחותי, אני אוהבת אותך.‬
‫זה כל כך מתוק. אני אפילו לא יודעת מי את.‬
‫נטשה, לא נשחק אותה מריה קארי עכשיו, בסדר?‬
‫זה בסדר, מלכה. תעמידי אותי במקום.‬
‫צהוב. זו בחירה.‬
‫בסדר. את יודעת מה? זה צבע לוהט.‬
‫אשוב מייד. אני מצטערת.‬
‫אני כמו אפרוח?‬ ‫-היא מידה 38?‬
‫זה לא צהוב. זה ציפורן החתול.‬
‫נטשה, אני ממש רוצה‬ ‫לכבד את הרגשות שלך, אבל…‬
‫זה מוגזם, אפילו בשבילך.‬
‫מה? ברוס רצה לפגוש את ניקול מה שמה.‬
‫כן. כן, נכון. מה שהיא אמרה נכון.‬
‫כן. ו…‬
‫ראוי להזכיר שהביץ' השמנה‬ ‫לא מסוגלת להיראות טוב כמוני,‬
‫ולפני שתגידי משהו,‬
‫שמנים אומרים שמותר לומר "שמן".‬
‫לא כמו שאת אומרת את זה, ואני אדם שמן.‬
‫נטשה,‬
‫אמרתי שאהיה בבית שלך בעוד שעה,‬
‫ואז אני אגיע אלייך.‬
‫טוב, תירגעי, מייביס. פשוט קפצנו לביקור.‬
‫מישהו מטאטא פה?‬
‫אני מרגישה אשמה. אני מרגישה שאני בוגדת בה.‬
‫זה עושה לי טריגר, טריגר בגידה.‬
‫טגידה. זה קיים?‬ ‫אני לא יודעת, אבל זה צריך להיות קיים.‬
‫אני לא יודע מה זה.‬
‫אשאל אותך שאלות בצרורות.‬
‫אוי.‬ ‫-מי שכרה אותך ראשונה לשישי?‬
‫ניקול.‬ ‫-נטשה אוהבת את הלוק שלה?‬
‫סגנון הקוטור שלה? בהחלט, כן.‬
‫האם התקשית כל חייך להציב גבולות,‬ ‫שזה מתיש, ואת מנסה לרצות?‬
‫טוב, כן, אבל לא ככה משחקים את המשחק.‬
‫את אמרת שאת רוצה‬ ‫להרחיב את המותג שלך, נכון?‬
‫ולגרום לאנשים להרגיש טוב‬ ‫לגבי גופם ובגדיהם.‬
‫כן.‬
‫אבל את מתקשה עם רגשי האשמה‬ ‫שנטשה עושה לך בגלל הלקוחה הנוספת.‬
‫שימי את מייביס במקום הראשון.‬
‫זה מה שאמרת שתעשי כשעזבת את ז'ק, נכון?‬
‫בסדר.‬
‫היית חייב ללגום ככה?‬
‫רק כשאני יודע שאני צודק.‬
‫אני עייפה כל כך.‬
‫אני מתה לישון.‬
‫מה נסגר?‬
‫אתה, מה נסגר? ג'ייד! מה נסגר?‬
‫מה?‬
‫בחור אקראי ישן במיטה שלי.‬
‫אלוהים, זה בארי מחנות הכעכים.‬ ‫הוא לא אקראי.‬
‫זה ממש חסר התחשבות.‬
‫חסר התחשבות?‬ ‫-כן.‬
‫אני?‬ ‫-כן.‬
‫ברצינות?‬ ‫-כן!‬
‫אם את רוצה לראות חוסר התחשבות,‬ ‫אולי תסתכלי בדירה.‬
‫טוב, אני רק רואה את החבר שלך במיטה שלי.‬
‫הוא ישן במיטה שלך‬ ‫כי הוא בדרך כלל ישן על הספה‬
‫ששילמתי עליה, אבל היא מכוסה בחרא שלך.‬
‫אז תזיזי אותו!‬
‫לא אכפת לי, תזיזי אותו מהספה‬
‫או שתלכי לשירותים ושהוא יישן באמבט.‬
‫באמת? נחשי מה? החרא שלך גם שם.‬
‫ג'ייד,‬
‫אני הכי עסוקה שהייתי בחיי.‬
‫ואל תחשבי שאני לא יודעת‬ ‫שאת משתמשת במגבות שלי.‬
‫ייבשתי פנים לפני כמה ימים, והרחתי אותך.‬
‫זה היה מגעיל.‬
‫אני לא יכולה להשתמש בשמנים שלי יותר‬ ‫כי אנחנו צריכים להגן על הבגדים.‬
‫את יודעת, אני מתאמצת.‬ ‫אני כיפית. אני מוזרה, בסדר?‬
‫אף אחד לא ירצה לגור איתך. אף אחד.‬
‫את יודעת מה?‬
‫אני מציבה גבולות, בסדר?‬ ‫את לא נכנסת לחדר שלי. את לא רצויה.‬
‫בסדר! שלא תעזי לנסות לאכול‬ ‫אחד מהכעכים שלי מחר!‬
‫אני יודעת שאת אוכלת אותם.‬ ‫-אוכל לכעכים שלך את הצורה.‬
‫ככה בארי משלם לי!‬
‫אני אלקק את כל הכעכים שלך‬ ‫כמו אריאנה גרנדה בחנות דונאטס.‬
‫אל תחשבי שאני לא!‬ ‫-אלוהים.‬
‫אתה לובש את החולצה שלי, בארי?‬
‫אז היא באמת חבשה כובע צילינדר‬ ‫כמו ליסה בונה בשנות ה-90?‬
‫לא, אני מדבר על העתק מדויק.‬ ‫כלומר, משקפיים והכול.‬
‫אבל בתור פאקמן לשעבר,‬
‫זו הייתה הרגשה טובה, לקחת אחריות ולהתנצל.‬
‫ואם לדבר בכנות,‬ ‫זו הרגשה טובה שאני יכול לספר לך על זה.‬
‫יש בך משהו שגורם לי לרצות להיות טוב יותר.‬
‫למענך ולמעני.‬
‫חמודי, זה מתוק כל כך.‬
‫התקשרתי גם לבנות אחרות.‬
‫באמת, מה הן אמרו?‬
‫טוב, כמה דברים שאני לא יכול לחזור עליהם.‬
‫אבל בחורה אחת קראה לי, ואני מצטט,‬ ‫"האח הכי מוזנח באמריקה".‬
‫כן.‬ ‫-אלוהים.‬
‫ואני חושב שיש נגדי פתווה. ‬
‫אני מחבבת אותך,‬ ‫אבל לא איכנס לתוכנית להגנת עדים.‬
‫אז…‬
‫את יודעת,‬ ‫כיוון שאני בקטע של להיות מבוגר עכשיו,‬
‫אני רוצה לקדם אותנו לשלב הבא.‬
‫אני רוצה לבלות איתך עוד,‬
‫ולא רק בסופי השבוע כשקופר לא איתך.‬
‫אני רוצה להכיר גם אותו.‬
‫אני חושבת שכדאי שנתקדם לאט עם קופר,‬
‫אבל אני ממש רוצה לבלות איתך יותר זמן.‬
‫כן.‬
‫בהחלט נתקדם לאט עם הגבר הקטן.‬
‫גם ככה הוא ינסה לעצור אותי מלזיין.‬
‫הייתה לי אם יחידנית.‬
‫עצרתי זיונים. הייתי נינג'ה בזה.‬
‫טוב, לעולם לא אתן לזה לקרות‬ ‫כי לאימא יש צרכים, בסדר?‬
‫לאימא יש צרכים?‬
‫אילו מין צרכים יש לאימא?‬
‫תני לי לראות אם אוכל למצוא‬ ‫חלק מהצרכים שיש לך.‬
‫זה צורך?‬
‫אני חושב שמצאתי אחד.‬
‫זה… מה עם… זה…‬
‫אלוהים.‬
‫- לוקה (איטליה) מת לראות אותך‬ ‫מסמכי נסיעה -‬
‫מייביס, הכול בסדר?‬
‫עכשיו אמצע הלילה אצלך.‬
‫היי, מצטערת שהתקשרתי מוקדם כל כך,‬ ‫אבל ראיתי אימייל מאייר איטליה.‬
‫שלחת כרטיס ללא אפשרות ביטול,‬ ‫במושב האמצעי, כדי שאבקר אותך?‬
‫הוא אולי באמצע, אבל ביציאת החירום.‬
‫לוקה, אני לא יכולה לזנוח הכול‬ ‫ולטוס לאיטליה, טוב?‬
‫זה כאילו אתה לא מקשיב‬ ‫כשאני מספרת על העבודה.‬
‫אני יודע שאת עמוסה.‬ ‫לכן שלחתי לך את הכרטיס.‬
‫לדעתי את עובדת קשה מדי. את לא נראית טוב.‬
‫סליחה?‬ ‫-לא, את יפהפייה.‬
‫נראה שאין לך זמן לאכול או לישון,‬ ‫כמו עכשיו.‬
‫אני חושב שאת צריכה למצוא איזון בחייך.‬
‫הו! בסדר, כן. בבקשה תגיד לי‬ ‫מה אני צריכה למצוא בחיי. זה קורע.‬
‫תקשיב, אין לנו המותרות‬
‫של הפסקות פסטה בנות של שלוש שעות‬ ‫או ארבעה חודשי חופש, אבל בבקשה,‬
‫ספר לי על האיזון שאני צריכה למצוא.‬
‫למה הכרטיס הזה מעצבן אותך?‬
‫הכרטיס הזה,‬ ‫חוץ מהמושב האמצעי, רומנטי מאוד.‬
‫כן? תעשי הפסקה ותבואי הנה.‬
‫אראה לך את השכונה שלי.‬
‫נכייף.‬
‫אבל זה גם מאוד לא מציאותי.‬
‫אני לא יכולה לחיות את חיי עם הראש בעננים.‬
‫אני עובדת ממש קשה,‬ ‫ואני אוהבת לעבוד קשה, ואני רוצה להצליח.‬
‫חשבתי שרצית שנהיה ביחד.‬
‫אני רוצה. אני פשוט לא יודעת‬ ‫איך לפנות זמן לנו וזמן לעצמי.‬
‫בסדר.‬
‫לא כך חשבתי שזה ילך.‬
‫טוב, אולי זה…‬
‫אני לא יודעת.‬
‫תקשיב…‬
‫אשחרר אותך.‬
‫יש לי הרבה עבודה, ונדבר אחר כך, בסדר?‬
‫בסדר. נדבר אחר כך.‬
‫צ'או.‬
‫את יפהפייה.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫בסדר.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אני הולכת למסיבת ההשקה.‬
‫את בידיים טובות. ברוס יודע מה לעשות.‬
‫אל תעזבי אותי.‬
‫אתה יודע.‬ ‫-אל תעזבי.‬
‫תישארי כאן.‬ ‫-מייביס, אני…‬
‫קיבלתי החלטה.‬
‫אני רוצה שתהיי הסטייליסטית שלי‬ ‫באופן בלעדי.‬
‫אז…‬
‫כמה?‬
‫זה לא קשור לכסף, נטשה.‬ ‫אני מנסה להרחיב את המותג שלי.‬
‫האם עלה בדעתך לשמוח בשמחתי?‬
‫לא.‬
‫אשלם לך משכורת חודשית. איך 10,000?‬
‫עשרת אלפים מה?‬
‫דולרים, מייביס, ו…‬
‫תהיי עדינה עם ניקול. היא מעריצה.‬
‫אני רק צריך שתחתמי על חוזה לשלוש שנים.‬
‫שלוש שנים?‬
‫טוב…‬
‫נטשה.‬ ‫-כן?‬
‫למרות שזה ישנה את חיי,‬
‫כסף שבזכותו לא אצטרך שותפה לדירה,‬
‫המותג שלי לא יוכל להתמקד בך.‬
‫אני צריכה לשים את עצמי במקום הראשון.‬
‫מייביס, אם תצאי מהדלת הזאת,‬
‫לא תוכלי לחזור.‬
‫אני רצינית.‬
‫אנחנו סיימנו.‬
‫את יודעת מה?‬
‫אני די טובה בפרידות.‬
‫ניקול באייר מציגה את "פושעות גן עדן".‬
‫את עשית את זה. זה מדהים.‬
‫אני יודעת! אתה יודע מה?‬
‫כולם.ן מהממים.ות כל כך,‬
‫ואני רואה שהם.ן מרגישים.ות מהממים.ות.‬
‫אגב, גם את נראית מעולה.‬
‫אני יודעת שאני מהממת. טוב?‬
‫ניקול, הקולקציה כל כך יפה.‬
‫איך חשבת על נושא ציפורי גן עדן?‬
‫לא אני.‬ ‫זו הייתה הסטייליסט היפה שלי, מייביס.‬
‫מייביס, בואי הנה‬ ‫וספרי לנו על ההשראה שלך, בבקשה?‬
‫אה, בסדר.‬
‫אז…‬
‫בעיקרון,‬
‫תמיד אומרים לנשים גדולות להתכווץ.‬
‫כולם אומרים לנו לרזות, להיות קטנות יותר.‬
‫אבל פרחי ציפור גן עדן‬ ‫פורחים כשיש מספיק אור.‬
‫אז ממש רציתי לקחת‬
‫מלכות ומלכים יפים ובני.ות מלוכה א-בינריים‬ ‫ופשוט להציג אותם.ן‬
‫בצבעים יפים ועזים באור‬
‫כי הם.ן לא נתנו לעולם‬ ‫לבייש אותם.ן ומשם להתכווץ.‬
‫מייביס.‬
‫מייביס!‬
‫- מייביס בומונט‬ ‫פייסטיים -‬
‫היי! איך הלך?‬
‫זה היה טוב ורע בו זמנית.‬
‫עשיתי משהו טיפשי,‬ ‫אבל אני חושבת שזה היה הדבר הנכון.‬
‫זה היה טיפשי? תענה לי, כליל.‬
‫מייביס, את בסדר?‬
‫אני… הפסקתי לעבוד בשביל נטשה,‬ ‫וזה טוב, נכון? זה אמיץ.‬
‫אבל עם ניקול זה היה חד פעמי,‬
‫ונטשה הציעה לי 10,000 דולר לחודש.‬
‫מה?‬
‫לא הרסתי את החיים שלי, נכון?‬ ‫כלומר, יהיו עוד עבודות, נכון?‬
‫אבל זה טוב, נכון?‬ ‫-מייביס, את נושמת מוזר.‬
‫אני שומעת את פעימות הלב באוזניים.‬ ‫זה כל כך רועש. אתה שומע…‬
‫תמצאי מושב. תשבי.‬ ‫-קצב הלב שלי כל כך מהיר.‬
‫תנשמי עמוק. את פשוט מותשת.‬ ‫ -האצבעות שלי…‬
‫לא הרסת את חייך.‬ ‫ -אני פשוט…‬
‫אני לא יודעת מה אני…‬ ‫-מייביס!‬
‫- מכבי אש ניו יורק -‬
‫אל תדאגי, גברתי. את תהיי בסדר.‬
‫פרוצות חייבות לאכול לפני העבודה.‬
‫סליחה? ראית את הכוס-כוסון שלי? אני…‬
‫אני מצטערת. בנוסף, על לא דבר.‬
‫- אמבולנס -‬
‫- בהשראת ספרה של מישל בוטו -‬
‫תרגום כתוביות: אורנה יגאלוביץ'‬