Наведете се.
Господине, долу!
Заемете защитна поза.
Защитната поза...
Ускори темпото.
- Какво ти става? - Опитвам се.
Чао, смотаняко.
Почакай, Еди.
- Чао, смотаняко. - Бутай го това колело.
Видя ли?
- Как можа да ме изпревариш! - Ще се научиш някога.
- Дали? - Едва ли.
Здравейте.
- Здрасти, Фахир. - Два фалафела с повече тахан?
- Единият без репички, другият... - Без лук.
- И две соди с вкус череша. - "Черешата" свърши.
- Какво? - Ще има в сряда.
- Това е много късно. - Нищо.
- Две безалкохолни бири. - Джордан!
Напускаме Ню Йорк! Това е последният ни фалафел.
- Без "Череша" не е същото. - Еди, спокойно.
- Дали в Ел Ей има читав фалафел? - Ако някъде се продава, ще го намерим.
Трябва да поговорим за нещо.
Какво?
Заповядайте!
Безалкохолните бири.
И два от най-вкусните фалафели в Ню Йорк.
Благодаря.
- Благодаря, Фахир. - И аз. До скоро, момчета.
Чао, Фахир.
- За какво искаше да говорим? - За нищо. Да ядем.
ЛЕТИЩЕ ЗАМИНАВАЩИ
Обади се в хотела да подготвят стаята ми.
- Предния път се изложиха. - Добре.
- Кажи на Стюарт... - Да води срещата?
Само да я открие, ще се включа по телефона.
Има ли закъснение?
Лошо време на югозапад, но не очакват закъснение.
Само това ми липсва! Турбуленция.
Така.
Подсети Кора за обаждането.
- И ми пусни... - Бордната карта. Имаш я.
Добре.
- Връщам се в четвъртък. - Знам.
Поредната благотворителна акция в Ел Ей.
Виж, за онази вечер... Благодаря за всичко, което каза.
Много съм поласкана.
Но имах време да го обмисля и ще пусна предизвестие.
Какво?
- Не можеш да ме спреш. - Я стига. Стига!
Аманда, моля те.
- Момчета! Елате да помогнете с багажа. - Извинявай.
Благодаря за помощта. Отгледали сме диваци.
- Взе ли "Суич"? - Да.
- А зарядното? - Да.
Всичко ли взехте?
- Носиш ли помагалата? - Да, в раниците са.
Наистина заминаваме.
Ще е чудесно.
Умирам за кафе.
- Гладни ли сте? - Какво искате?
Защо взе малката чанта?
Здрасти. Може ли?
Извинявай, вземи. Благодаря.
Здравей!
Прекрасната ми рожденичка.
Какво си облякла?
- Имам много да уча. Бях на работа. - Прекрасна си.
И хърбава. Още ли си отслабнала?
- Не знам, мамо. - Престани.
Благодаря, Кристофър.
Рожденичка е.
- Днес и двете сме рожденички. - Това е водело до реки от сълзи.
Много е забавна.
Всяка година, откакто Зоуи навърши пет, празнуваме рождения си ден тук.
А Кристофър участва в постановката
в ролята на...
- Сценограф. - Остави го на мира.
- Все да командва парада, а? - Не, няма нищо.
Нещо за предястие?
Винаги поръчваме хайвер от есетра.
И фоа гра. Простете, патета.
Потекоха ми лигите.
- И бутилка "Кристал", моля. - Да, "Кристал".
Поръчваме го, откакто тя навърши 18 г. Тук го допускат.
Нищо не съм чул. Веднага нося, дами.
Толкова е сладък!
- Обичам го. - Мамо.
- Може да ти е гадже. - Ти да не...
Не знам. Дали не е гей? Работи в театъра.
А може би ти си обратна? Извинявай. Не ме е грижа дали си гей, или хетеро.
- Бъди каквато... - Може ли...
Да сменим темата. Здравей.
- Здравей. - Честит рожден ден.
А татко го няма!
Да. И е съкрушен. Не може да повярва, че пропуска.
Но направи много сладък жест.
Обади се на Луис във "Валентино" и ни записа на трети
за разточителен шопинг.
- Рожден ден! - Чакай, не. Не мога.
Имам да пиша материал за утре. Не мога.
- Не! Стига де. - Да.
Нашият ден е! Изпратих ти програма.
- Четеш ли съобщенията ми? - Едва смогвам. Многословна си.
Не си много по отговорите.
Не знам прочела ли си ги.
Ето, това е то.
Имам една молба. Да ни снимаш, ако може.
Не, недей.
- Изглеждам ужасно. Без снимки. - Не е вярно, не се инати.
Баща ти ще ме убие, ако няма снимка.
Добре.
Много благодаря. Готови сме.
За Кристофър.
Погледни я. Разкошна.
- Не, недей. - Готови ли сте?
Не ми пипай косата.
- Много упорити кичури. - Моля те, не я пипай. По дяволите.
Ама че си!
Стана.
Благодаря ти.
Ужасна съм.
Благодаря. Чудесна е.
ЛИПСВАШ НИ!
Добре, минавайте.
Движение, хайде. Вдигнете ръцете.
- Взе ли си компютъра? - Да, тук е.
Преминавайте.
- Еди, взе ли бордната карта? - У мен е, заедно с другите.
Ако не спрем, ще изпусна полета.
Не възразявам.
- Не искам да заминавам. - Знам, но се налага.
Скоро ще дойда и аз.
- Обичам те. - И аз, скъпа.
Добър ден, полет 1483 на "Тринити Еъруейс"
за Лос Анджелис - за отвеждане.
Ако в Калифорния е гадно?
Миличък, знаеш, че с татко ти не бихме решили да заминем,
ако не бяхме сигурни, че ще ви хареса.
- Нали? - Естествено.
Отдаваме апартамента в Ню Йорк само за година -
можем да се върнем, ако не ни хареса.
- Но идеята е друга. - Да, съвсем друга.
Ел Ей ще ни хареса, ще видиш. Само "Доджърс"!
Това е изходът ни.
Всичко ще е чудесно, ще видиш.
Да.
Добре.
Хайде, миличък.
Мисля, че този път стана.
Отново сме в играта.
Трябва пак да мина на безкофеиново.
Повтаряш го всеки ден.
Довечера ще се прибера рано.
- Преди да излезеш за работа. - Супер.
- Днес е денят, нали? На летището ли са? - Нямам новини.
Не мога да повярвам, че идват.
Да, нали?
Щура работа.
Скъпа.
Боже! Тази дръжка наистина ще ме довърши.
- Щях да я погледна. - Опасна е.
Чак пък толкова. Но ще я затегна.
- Виж, може ли... - Благодаря. Какво?
- Добро утро, Шей. - Здравейте, г-жо Къртис.
Особено момиче.
Мислех си за онова, което каза д-р Бърковиц.
Той е тъпанар.
- Майната му. Какво безочие! - Човекът се опитва да е...
- Майната му на тъпия Бърковиц. - …откровен.
Всичко ти е наред, всичко ми е наред. И връзката ни е наред.
- Обичам те. Ще тръгвам. Чао, Шей. - И аз - теб.
- Чао. - Поздрави мама.
- Спокойно. - Добре.
Браво.
Благодаря.
- Мамо, това е първа класа! - Всичко е наред. Те са с мен.
Трябва да ви кажа нещо. Няма да летим заедно.
- Как така? - Студиото ми подсигури първа класа.
Първа класа? Ти си просто писателка.
Нататък, благодаря.
Добре дошли на борда.
- Само направо и вляво. - Благодаря.
Щях да си сменям мястото, за да летим заедно,
но се отплеснах по преместването.
Ще седна тук и ще довърша сценария.
- Ще ни донесеш ли десерт? - Да.
- Ще ми липсвате. - Ще сме на 15 м от теб.
Приятен полет.
Без прегръдка, без нищо?
Добре.
- Казах ти, че няма да се цупят. - Изобщо.
Заради работата ти отиваме в другия край на континента
и не виждам никаква символика в това, че си в друга класа.
Шегувам се!
Спускаща се седалка? Страхотно.
- Мразя те. - И аз - теб.
Подай ми раницата.
Аз съм до прозореца!
На полета за Коста Рика се разбрахме, че другия път е мой ред.
Беше преди две години.
- Е, и? - На билета ми пише това място.
- Ще си до прозореца на връщане. - Ами ако не се върнем в Ню Йорк?
Ставай. "Камък, ножица, хартия".
- Две от три победи. - Добре.
Камък, ножица, хартия.
- Хартията бие камъка. - Гадина.
Тези места са много по-хубави.
Ще ми заемеш ли 30 долара до четвъртък?
Ще ви помогна.
- Много ви благодаря. - Моля.
Ще ми заемеш ли 30 долара до другия четвъртък?
Ще ми заемеш ли 30 долара до другия четвъртък...
Това е ужасно.
Напоследък не играеш добре. Каква е ролята, Акуа?
- Мъча се да докарам наркоманка. - Слушай.
Ако ще си наркоманка, вкарай американски акцент.
Не ни изкарвай нас такива.
Ролята е за актриса от Гана.
Само затова ми плащат полет за кастинг при Спайк Джонз.
Пич, Спайк Джонз? Това е висша лига.
Ето на, Коджо! Дори Албърт схваща.
Защо ти е да играеш в американски филми?
Прибери се и работи за мен.
Да лансирам мобилни тоалетни?
Но бизнесът процъфтява! Албърт, кажи й.
- Всеки иска... - Мобилна тоалетна веднага.
Ето, видя ли?
Сестро, върни се у дома.
Влез в семейния бизнес.
Коджо, това тук е мечтата ми. Все отнякъде се започва.
И тук можеш да играеш.
Може да станеш като... Как се казваше мацката?
Джаки Апия.
- Може ли да гледам детско? - Стига телевизия, бебчо.
Ще затварям. Не ми помагаш.
Чакай, това Бекс ли е?
Здравей, съкровище! Кажи на мама да те прибере у дома в Гана.
- Кажи: "Здрасти, вуйчо Коджо". - Здрасти, вуйчо.
Здравей, племенничке!
Ще затварям. Обичам те.
Заемете местата си.
Закопчайте колана.
- Извинете? - Проблем ли има?
- Може ли една бира? - Ще ви донеса, като излетим.
Добре, благодаря.
Нося ви нещо.
Ето, момчета.
Какво?
- Искаш да пишем домашни на полета? - Учебен ден е.
Късметлии сте, че учителят ви е на борда с вас.
Това е извратено.
- Истинско чудовище си. - Така времето ще мине по-бързо.
Извинете.
Това е моето място.
"Тринити" 1483.
Разрешение за излитане. "Джей Еф Кей", писта 22-ляво.
Проверка за излитане. Задкрилки - на две и две.
Дистанционен пулт за управление - готов. Курс - 220 градуса, 1200 м.
Автоматична тяга - включена. Готови за излитане.
Готов съм. Да мина ли нататък?
Изчакай, брат ти не е свършил.
Провери още веднъж.
Опитай се да намериш грешката си.
Резултатът ти е 90%.
Това е добре. Отговаря на "6 минус".
- Млъкни. - Еди, моля те.
Знаеш го! Упражнявахме го цял ден вчера.
- Не го напрягай. - Знае го.
- Не си прехвърлил хикса... - Ще млъкнеш ли?
- Стига. Тихо. - Исках да ти помогна.
- Помолих да не му говориш така. - Пак съм виновен. Еди все е прав.
- Не казах това. - Напротив.
- Помагах ти. - Благодарности!
Миличък, брат ти искаше да ти помогне.
По-малък е с три години. Не бива да ми помага.
- Разбирам. - Ясно, по-умен е от мен.
Ходим на пиано.
Аз едва изсвирвам пет акорда, той вече е в "Карнеги Хол".
Беше веднъж, на ученически рецитал.
Всяка вечер лежа и го слушам как се упражнява на тъпото пиано.
Никога не бърка.
Няма една грешна нота.
Джордан.
Когато идем в Ел Ей, вече не искам да съм на домашно обучение.
- Миличък... - Ще се запиша в държавно училище.
Защо изобщо сме на домашно обучение?
Прекалено много ни пазите.
- За нас е по-добрият вариант. - Тоест за Еди.
Той има нужда от повече подкрепа.
Подиграваха му се във втори клас. Минаха пет години, вече се справя.
Трябва да живея както ми харесва.
Благодаря.
Направете път.
Това картоф великан ли е?
Минах нивото с призраци.
- Не си, абсурд е. - Минах го.
Не се брои, беше примерно ниво.
Заповядайте.
- Благодаря. - Само неприятности.
- Имах проблеми. - Изглеждаше щастлив.
- Забавлявах се. - Свалете масичката.
Какво ще обичате?
- Може ли "Джак Даниълс" и "Кока-Кола"? - Масичката, моля. Заповядайте.
Нещо друго?
- Виж, мамо. - Боже.
Трябва да си я купиш!
Не, струва състояние. И къде ще я нося?
- На срещи. - Не ходя "на срещи". Не се казва така.
- С гаджета. - Стига, мамо.
Баща ти ще ти я купи за рождения ден.
- Страхотна е. - Не е ли лудост?
Виж, всичко е винтидж.
От 70-те години е.
Много е красива.
Мамо, исках да те питам дали всичко...
Всичко наред ли е?
Не те разбирам.
При вас с татко.
Разбира се.
Връзката ви.
Миличка, знаеш, че имаме чудесна връзка.
Напоследък него постоянно го няма.
Вярно е. Пътува много по работа.
- Осигурява висок стандарт на семейството. - Не твърдя друго.
- Работи много. - Да, но се притеснявам за теб.
Защо? Няма причина да се безпокоиш за мен.
Това е планът - да работи здраво,
а като се пенсионира, ще се отдадем на забавления.
Круиз до Аляска,
обиколка на Скандинавия на колела, реките на Европа...
- Всички тези неща. - Така ли?
Не се тревожи за мен. Всъщност ето ти повод -
- имам нужда от обувки. - Нямам време за обувки.
На маникюр и педикюр сме чак в три.
Диди, и тази ще ти стои разкошно.
- Какво ще кажеш? Прелестна е, нали? - Боже. Веднага ще я пробвам.
И после - обувки!
Луис, донеси обувки.
Изглеждаш приказно. Трябва да я вземеш.
Диди, нося ти обувки.
Чакай, чакай.
Защо ме гледаш така? Трябва да те питам нещо.
- Извинете. Отивам на кастинг. - Успех.
Хората избягват джина, защото вкарвал в прегрешения.
Никога не съм го вярвала.
- След 15 мин съм готова. - Благодаря.
Добре.
Да бъде одобрено веднага.
Задръж така за момент.
Офисът на конгресмен Уошингтън. Ейдриана на телефона. Да, асистентката й.
Отбелязвам.
Офисът на конгресмен Уошингтън.
Господине, не ми дръжте такъв тон.
Офисът на Уошингтън. Не, избирателите са важни...
Офисът на конгресмен Уошингтън. Разбирам недоволството ви...
Съжалявам. Ще проверим.
Офисът на Уошингтън.
Наясно сме с проблема и ще се погрижим.
Анджела! Привет.
Аз съм Ейдриана. От офиса на Уошингтън.
Най-сетне да се запознаем. Извинете, че закъснях.
Поне се появихте.
Елате.
Няма отопление, няма газ.
Собственикът иска да изгони всички.
Бих го взела у дома, но не мога.
Гледам сама две деца и работя на пълен ден.
Брат ми е с психично заболяване. Има нужда от помощ и покрив.
Повече от година е в списъка на чакащите.
Някой трябва да помогне. Няма да издържи дълго така.
Байрън, сестра ти е.
Влизам.
Здравей, Байрън.
Чуваш ли ме?
Махни тия слушалки! Виждаш, че жената е дошла.
Байрън, аз съм Ейдриана,
работя в екипа на конгресмен Уошингтън.
Ще ти помогнем.
Със социалните служби ще ти намерим дом.
Как ти се струва?
Би ли ме погледнал, за да знам, че ме чуваш?
Така. Всичко ще бъде наред.
- Излизам. - Добре, приятна работа.
Добре.
- Сестра ти може да се обади. - Какво?
Иска да се видите, като кацне. Притеснява се.
Ти какво й каза?
Нищо. Може би трябва да се чуете, като кацне.
- Защо? - Защото ти е сестра.
С която имаме странни и сложни отношения,
както знаеш.
Мисля, че би било добре да си поговорите.
- Да говориш с някого. - Вече говорих с нея и нищо.
Не ми харесва, че с нея заговорничите срещу мен.
Не заговорничим.
Може би ти е тежко да не споделяш, да задържаш това в себе си.
И ме пращаш да се изплача на нея, докато ти се забавляваш?
- Отивам на работа. - За да си измиеш ръцете.
Не ми се обади тя, аз я потърсих.
Много се безпокоя за теб.
Не знам как да ти помогна.
- Тази мисъл ме ужасява, затова се обадих. - Защо се безпокоиш?
- Бърковиц каза да мислим за осиновяване... - Той е кретен.
Той е специалист по зачеване и е притеснен от бройката...
количеството...
бройката на...
Спонтанните аборти ли?
Кажи думата.
Да идем до агенцията за осиновяване? Само да проучим какви варианти има.
Не да се отказваме, не.
- Но да проверим всички варианти. - Друго се разбрахме.
Три пъти гласихме стаята.
За три различни деца.
По стените има три пласта боя.
И умирам от страх, защото не знам как се отразява това
на теб, на тялото ти, на душата ти, на нас.
Можем да обичаме дете, независимо чии гени носи.
Радвам се, че споделяш.
- Върви на работа, Джо. - Не се затваряй така.
Върви на работа.
Мама е на важен кастинг.
Да, много се радвам, ще е голям филм.
Само че е в Лос Анджелис.
Пак ли ще ходиш в Лос Анджелис? Може ли да дойда?
Не сега. Но ще останеш при Лиза и Оди.
- За колко време? - Една вечер.
Ще пренощуваш у тях и на другия ден вече ще съм с теб.
- Честна дума? - Честна дума.
Спокойно. Хайде.
Дами и господа, говори командирът.
Ще включа светлините за коланите.
Вече се усеща, че навлизаме в зона на турбуленция.
Очакваме и дъжд по маршрута. Ще се свържем с авиодиспечерите.
- Разочарована е, че той не разследва. - Ще му кажа.
Не го оставяй да увърта.
Познаваш ме.
- Сега не мога. - Спешно е. Моля те.
Една минута.
Байрън Уилямс.
Психичноболен, склонен към самоубийство, живее в опасна среда.
Намерих добро решение за него.
Общински жилища с нужните условия. Но е дълга процедура.
- Едно обаждане от теб... - Знаеш какъв е редът.
- Не бих се възползвала от отношенията ни. - А какво правиш?
Знам, че времето ти е ценно, че работата ти е много важна за хората.
Оценявам ласкателството.
Твоята работа е изключително трудна, но правиш точно каквото трябва.
Защо го чувствам точно обратното?
Извинявай, по цял ден въртя телефоните, но не постигам нищо.
Той няма да издържи дълго.
Едно обаждане.
Моля те.
Дай ми номера.
Благодаря ти.
И ни запази маса в "Рустър" довечера.
Имаш нужда от питие.
Знам съвета ти - да съм дебелокожа и да действам.
Извинявай, че ти го казвам, но ти си държавен служител за пример.
Съчувствам ти.
Здравейте, как сте?
- Бабо. - Не ми викай така.
- Не сме в службата. - Няма значение. Всеки да си знае мястото.
Госпожо конгресмен.
Така е по-добре.
Ти си символ.
Виждам как хората те гледат и в очите им се чете:
"Искам да бъда като нея. Искам дъщеря ми да е като нея".
Аз не мога като теб.
Добре.
Може и да съм отъпкала пътя за цветнокожите жени,
но ако щафетата не поемат сърцати млади жени като теб, ще се провалим.
Знам.
- Искам да се кандидатираш за поста ми. - Моля?
Когато приключа. Още не съм умряла.
Не мога.
Имаш грешна представа за мен.
Много добре те познавам. Но ти още не си наясно със себе си.
Реших, че ще изкарам още един мандат.
До 2026 г.
Звучи добре, нали?
Не знам какво да кажа.
Влизам в ролята на баба:
Когато шефът ти ти предлага поста си, приемаш, глупачке!
Както командирът съобщи, летим в зона на турбуленция.
Моля, веднага заемете местата си и закопчайте коланите.
Чудесна новина!
Да, той иска да се настани там. Ще им кажа.
Ще ти се обадя утре сутринта.
Добре, чао.
Здравейте, Ейдриана е, от офиса на конгресмен Уошингтън.
Имам отлични новини за настаняването на брат ви...
Какво?
Как е...
Кога е станало?
Имах време да го обмисля и...
Ще пусна предизвестие.
- Какво? - Анджела...
- Я стига. - Съжалявам.
Много съжалявам.
Всичко е наред.
Събуйте обувките. Извадете лаптопите.
- Не искам да заминавам. - Знам.
Ти направи всичко възможно за младежа.
Напускам, бабо.
Напускам офиса ти.
И политиката.
Последното, което ще направя служебно,
е да присъствам на погребението на Байрън Уилямс.
Бабо, той се е самоубил.
Не мога повече.
Мила моя, обичам те.
Приемам оставката ти.
Но, миличка, престани да си повтаряш "не мога".
- До скоро. - Чао.
Извинете.
- Извинете. - Нищо.
Пред нас има силна буря.
Простира се на около 65 км.
Ще се отклоним на 30 градуса от курса.
Разбрано.
Разбрано, одобрено отклонение от 30 градуса.
Еди, трябва да поговорим.
- Върнете се... - Еди.
Кажи.
Моля екипажа да заеме...
Само не се побърквай, чуваш ли?
Какво?
Реших, че като идем в Ел Ей, ще се запиша в държавно училище.
Какво?
Не знам, аз...
Местим се и искам да променя нещо.
Нормално е. Хората ходят на училище. Масово.
Джордан, държавните училища са гадни. Повтаряше ми го до втръсване.
Получаваме по-добро образование.
Не можем да сме заедно всеки ден, завинаги.
- Заради момичетата ли? - Не.
- Мислиш с оная си работа. - Стига.
Сега ли ми казваш? Уцели момента!
Опитах се да ти кажа.
- Успокой се, чуй... - Може ли да мина?
- Не. Ти си ми брат. - Ей.
- И винаги ще е така... Еди! - Мръдни!
- Какво става? Еди! - Уважаеми пътници,
говори командирът, усещате, че...
Мамо.
Какво има, миличък?
Джордан ще ходи в държавно училище.
Миличък.
Ти си знаела.
Ти си ми майка, знаела си и не си ми казала?
- Миличък. - И ще му позволите?
Училищата са гадни.
- Татко винаги така казва. - Знам, че ти е трудно...
- Извинете, трябва да си е на мястото. - Момент.
- Пилотът ви извести, светнаха таблата... - Мамо!
Това е синът ми. Много ви моля.
Добре, една минута.
- Мамо... - Събраха ти се много нови неща.
Всичко си беше добре. Защо трябваше да го променяте?
Брат ти има нужда от самостоятелност.
Това е в реда на нещата, нищо че сега не ти звучи така.
След две години и ти ще искаш повече свобода.
Знам, че ти е болно.
Знам колко е болезнено. Но вие ще си останете братя завинаги.
Ще видиш.
- Отиваме в Ел Ей заради работата ти. - Екипаж...
- Джордан отива в училище. - Заемете местата си.
Аз не съм искал ново място, промени...
- Миличък, наистина те разбирам. - Не разбираш.
- Трябваше да знам преди този полет и... - Седни си на мястото.
Мразя промени.
- Мразя писаниците ти... - Веднага!
- И теб мразя. - Не говори така.
- Закопчай колана. - Еди, обичам те!
Приберете лаптопите.
И масичките. В зона на турбуленция сме. Отсервираме.
Вдигнете масичките. Събирам всичко. Благодаря.
- Нищо. - Всичко наред ли е?
Да, ще бъде наред. Благодаря.
Ще ви покажем защитната поза при аварийно кацане.
Наведете се колкото можете напред и свийте ръцете.
От баща ти е. Дали е получил снимките ни?
Винаги ще си моята принцеса, Зоуи - моето ангелче. Обичам ви.
"Самотният пилигрим"? Какво значи?
Съжалявам.
Ами... обича ни.
Или коктейлите са му в повече.
Може би. Да, може би и това.
Провери двата двигателя.
Авариен код червено. Повреда и в двата двигателя.
Ще опитаме да ги рестартираме.
За момента трябва да подготвя кабината за аварийно кацане.
ПЪТУВАМЕ КЪМ КАЛИФОРНИЯ!!!
ОБИЧАМ ТЕ, СЕСТРО
И АЗ ТЕ ОБИЧАМ
Трябва да ида при семейството си.
Всичко ще е наред.
Да, всичко ще е наред.
Добре ли сте?
- Добре сме. - Добре.
- Госпожо! - Добре сме.
- Седнете. - Това е жена ми.
- Това е семейството ми. Ще остана с тях. - Госпожо!
Командирът разпореди категорично всички да седнат.
Това са децата ми.
- Трябва да съм с тях. - Майка им е!
Не ме карайте да повтарям. Върнете се на мястото си.
Няма нищо.
- Веднага! - Спокойно, Джейн.
- Всичко ще бъде наред. - Джейн!
- Спокойно. - Добре.
- Ще се видим, като кацнем. - Добре.
- Чао. - Обичам те.
- Мамо. - Чао.
Спокойно.
Мамо!
Еди, всичко ще бъде наред. Просто е силна турбуленция.
Говори командирът.
Ще предприемем аварийно кацане
на летището в Денвър.
Благодаря.
Дай ръка.
Държа те.
Еди, как си?
Спокойно.
Еди, спокойно. Погледни ме.
Проверих - има автобус до плажа на Санта Моника.
Утре ще плуваме заедно в океана, чу ли?
Само двамата.
- Добре. - Всичко ще бъде наред.
Много ме е страх. Ужасно съм уплашен.
Знам. Мисли за плажа, чу ли?
…прости греховете ни, както и ние прощаваме...
И не въведи нас в изкушение, но избави ни от лукавия...
…да бъде царството Ти...
Гадост.
- Наближава. - Боже.
Наведете се. Заемете позата.
Еди!
- Еди! Джордан! - Заемете защитната поза.
Наведете главата.
- Заемете защитната поза - главата долу. - Тате, страх ме е.
Сега! Наведи се.
Боже, помагай.
- С вас съм, спокойно. - Стойте наведени.
Долу главата.
Тате, обичам те.
Долу!
Обичам ви. Обичам ви.
И в долината на мрачната сянка ако ходя, няма да се уплаша от зло...
...Твоят жезъл и Твоята тояга, те ме утешават.
- Еди, всичко е наред. - Обичам те, тате.
Наведете се.
Обичам ви, момчета.
Обичам те, татко.
Ало?
Да.
Да, ще съм готов.
Не е в моя стил.
- Добре. Разбирам. - Ти най-добре би разбрала.
- Не искам да се сбогувам. - Да, но трябва да вървя.
- Наистина ли? - Да.
Обичам те.
Добре.
- Честит рожден ден. - Честит рожден ден. Чао.
- Обичам те. - Обичам те.
ИЗВЪНРЕДНИ НОВИНИ: ПОЛЕТ НА "ТРИНИТИ" ЗА ЕЛ ЕЙ СЕ РАЗБИВА В КОЛОРАДО
Тук.
Боже.
Тук съм.
Добре.
Добре, ще те взема. Ела.
Ще се оправиш.
Тук съм.
ПО КНИГАТА НА АН НАПОЛИТАНО
Превод на субтитрите Анна Делчева