Prašom nesistoti.
Pone, nesistokit.
Lenkitės!
Nesikelkit.
Sėskit. Nesikelkit!
Nesikelkit!
Nuleiskit galvas!
Baikit. Nesikelkit.
Niekas nesikelkit!
Nuleiskit galvas.
Nuleiskit galvas!
Nagi. Paskubėk.
- Ką tu darai? - Stengiuosi.
Iki, mulki.
Edi.
- Iki, nevykėli. - O, varge… Nulipk nuo dviračio.
Matai?
- Netikiu, kad mane įveikei. - Nieko tokio. Vieną dieną pasivysi.
- Tikrai? - Vargu.
Sveiki, berniukai.
- Labas, Fakirai. - Du falafelius su daug padažo?
- Taip, vieną be ridikėlių, kitą… - Kitą be svogūnų.
Ir dvi skardines vyšnių limonado.
Jį jau išpirko.
- Ką? - Vyšnių limonado bus trečiadienį.
- Trečiadienį per vėlu. - Nieko tokio.
- Dvi skardines giros. - Džordanai.
Tai mūsų paskutiniai falafeliai prieš išvykstant iš Niujorko su visam.
O jis neturi vyšnių limonado. Gira - ne tas pats.
Edi, viskas gerai.
Manai, Los Andžele bus gerų falafelių?
Jei bus, tikrai jų rasime, girdi?
Noriu su tavim pakalbėti.
Apie ką?
Prašau, berniukai.
Dvi skardinės giros.
Ir du geriausi falafeliai Niujorke.
Ačiū, Fakirai.
- Ačiū, Fakirai. - Ačiū. Iki pasimatymo, berniukai.
Viso, Fakirai.
Ką norėjai pasakyti?
Nieko. Pavalgykim.
IŠVYKIMO SKRYDŽIAI
Nepamiršk paskambint į viešbutį iš anksto. Tegul kambarys būna paruoštas.
- Praėjusį kartą jie susimovė. - Paskambinsiu.
- Ir pasakyk Stiuartui, kad… - Kad jis vadovaus susirinkimui?
Tiesiog liepk jam pradėti susirinkimą, aš paskambinsiu ir prisijungsiu.
- Gerai. - Skrydis atidėtas?
Pietvakariuose subjuro oras,
bet skrydis dėl to neturėtų būti atidėtas.
Tik to ir betrūko, kratymo ore.
Ką gi.
Primink Korai, kad nepamirštų paskambinti.
Gerai.
- Atsiųsk man… - Įlaipinimo kortelę. Turėjai gauti.
- Gerai. - Gerai.
- Aš grįšiu ketvirtadienį. - Žinau.
Dar viena kelionė į Los Andželą rinkti lėšų.
- Ei, paklausyk, em, dėl vakar vakaro. - Aha.
- Labai vertinu viską, ką pasakei. - Taip…
Man didelė garbė, tikrai.
Bet šiek tiek apie tai galvojau
- Aha. - ir, em, išeinu iš darbo.
Ką?
- Tu manęs neperkalbėsi. - Liaukis.
- Palauk, bet… - Liaukis.
Amanda, prašau.
Berniukai! Gal grįžtumėt ir paimtumėt lagaminus?
- Vaje, gerai. - Gerai, atsiprašau.
Ačiū, kad padedat. Užauginome gyvulius.
- Paėmei „Switch“? - Taip.
- O pakrovėją? - Žinoma.
Viską turi?
- Turi jo vadovėlius? - Taip, jie kuprinėse.
Mes tai išties darome.
Bus nuostabu.
- Viską atiduočiau už kavą. Taip. - Kavos?
Berniukai, išalkot?
- Edi? - Ko norit nusipirkti?
Kodėl paėmei mažą krepšį?
- Labas, sveikas. Nieko prieš? - Ne, žinoma.
Atsiprašau, galit paimti?
- Ačiū. - Gerai.
- Labas. - Sveika.
- Mano žavioji jubiliatė. - Taip.
Kuo čia apsirengusi?
Žinai, turiu daug mokytis.
- Tai… Aš dirbau. - Gerai. Tu nuostabi.
Liekna kaip nendrė. Numetei dar svorio?
- Nežinau, mama. Nežinau. - Liaukis.
- Labas. - Ačiū, Kristoferi.
- Prašom. - Štai ir jubiliatė.
Viena iš jubiliačių, nes dalijamės gimtadieniu.
Taip. Tai sukėlė didelių traumų.
Ji tokia šmaikšti.
Nuo tada, kai Zojai buvo penkeri,
kasmet čia ateinam per gimtadienį.
O Kristoferis turi didelių perspektyvų teatre,
dirba…
- Kuriu dekoracijas. Taip. - Mama, gali jam leisti dirbti?
- Ji tave gaišina? Ji gaišina. - Ne. Visai ne.
Gal galiu atnešti užkandžių?
Taip. Visada pradedame nuo eršketų ikrų, ir dar prašyčiau
kepenėlių. Atleiskit, antys.
Seilės varva. O tau?
- Ir prašyčiau butelį „Cristal“. - Taip, ir butelį „Cristal“.
Mes jį geriam nuo tada, kai jai suėjo 18 m., niekam čia nekliūna.
- Apsimesiu, kad to negirdėjau. - O, ne.
- Tuoj pat atnešiu, damos. - Ačiū.
Jis toks mielas.
- O Dieve. Aš jį myliu. - Mama.
- Galėtum su juo susitikinėti. - Ar tu… Gerai.
Nežinau. Manai, kad jis gėjus?
Jis dirba teatre.
Arba tu - lesbietė, nežinau.
Atsiprašau, taip negražu.
Būk lesbietė, heteroseksualė, kas nori. Širdele, man tas pats,
- būk kuo tik nori… - Gerai, galim…
- Taip, pakeiskim temą. Labas. - Taip.
- Labas. - Labas.
Su gimtadieniu.
Negaliu patikėti, kad tėčio nėra.
Žinau. Jam plyšta širdis.
Jis irgi negali patikėti, kad šiemet praleis mūsų gimtadienį.
Bet žinai, ką jis padarė? Be galo miela.
Jis paskambino Luisui iš „Valentino“ ir užregistravo mus 3 d., kad galėtume…
- O Dieve. - …apsipirkti.
Taip.
- Gimtadienis. - Palauk, ne. Ne, negaliu.
Man rytoj reikia parašyti referatą, mama. Negaliu eiti.
- Ne. O, liaukis. - Ne.
Tai mūsų diena.
- Tikra beprotybė. - Atsiunčiau tau tvarkaraštį.
- Žinau. - Skaitai mano žinutes?
Sunku jas suprasti, mama. Tu labai iškalbinga.
Tu ne visada atsakai,
- todėl nežinau, ar perskaitei… - Labas.
- Štai ir jis. - Būtent tas.
Gal padarytum mums paslaugą?
- Žinoma. - Galėtum mus nufotografuoti?
- Ne. - Taip.
- Baisiai atrodau. Mama, galim to nedaryt? - Atrodai ne baisiai.
- Susitvarkyk. - Nenoriu fotografuotis.
Jei neįamžinsiu šios akimirkos, tavo tėvas mane tikrai pribaigs.
Aš… Gerai.
Gerai, labai ačiū. Dabar jau viskas.
- Kristoferiui. - Atsiprašau.
Pažiūrėk į šią gražuolę.
- Ne. To nevyksta. - Gerai.
- Pasiruošusios? - Tik truputėlį…
- Gali neliesti mano plaukų? - Čia tik kelios…
- Neklusnios sruogos. - Gal patrauksi nagus nuo…
Prašau, neliesk mano plaukų.
- Kelios neklusnios sruogos. - Patrauk nagus nuo mano plaukų.
O Dieve.
Gerai, manau, jau.
Gerai. Ačiū.
Atrodo klaikiai.
Ačiū, Kristoferi. Man labai patinka.
CHA CHA CHA. PASIILGOM TAVĘS!
Gerai, viskas tvarkoj. Eikit.
Nesustokit. Nagi. Pakelkit rankas.
- Turi savo kompiuterį, brangioji? - Taip, jis čia.
Galit eiti.
Edi, turi įlaipinimo kortelę?
- Aš turiu jo įlaipinimo kortelę. - Nusiaukit batus.
- Ištraukit nešiojamuosius kompiuterius. - Aš turiu taviškį.
Jei nesustosim, pavėluosiu į skrydį.
Aš nieko prieš.
Nenoriu tavęs palikti.
Žinau. Bet reikia.
Aš labai greit atskrisiu.
- Myliu tave. - Ir aš tave, mamyte.
Laba diena, netrukus prasidės laipinimas
į „Trinity“ oro linijų skrydį 1483 į Los Andželą.
„Trinity“ oro linijų skrydis 1483 į Los Andželą…
O jei mums nepatiks Kalifornijoje?
Mielasis, žinai, kad mudu su tėčiu nebūtume priėmę tokio sprendimo,
jei manytume, kad tau Los Andžele nepatiks.
- Ar ne? - Žinoma.
Be to, butą Niujorke išnuomojome tik metams.
Jei nieko neišeis, galėsime grįžti namo.
Bet planas ne toks.
Taip, planas ne toks. Ne toks.
Mums patiks Los Andželas. Tikrai. Pirmyn, „Dodgers“.
Čia mūsų vartai.
Ei.
Bus nuostabu, pažadu.
Taip.
Gerai.
Eime, brangusis.
- Mieloji, tau viskas gerai? - Gerai.
- Taip. - Gerai.
Manau, šįkart užkibo.
Manau, gal vėl pradėsim iš naujo.
Turiu vėl pradėti gerti kavą be kofeino.
Žinai, kasdien tą sakai.
Šįvakar anksti grįšiu namo.
Prieš tau išeinant į darbą.
Jėga.
Šiandien svarbi diena, ar ne? Jie nuvažiavo į oro uostą?
- Nieko iš jų negirdėjau. - Rimtai?
Žmogau, negaliu patikėti, kad jie išties tą daro.
Taip, žinau.
Neįtikėtina.
O, pupa.
Dieve! Brangusis, šita rankena mane pribaigs.
Taip.
- Norėjau ją apžiūrėti. - Ji nesaugi.
Ne. Bet, taip, aš ją priveršiu.
- Klausyk, gal galim tik… - Ačiū. Taip?
Labas rytas, Šei.
Sveiki, panele Kertis.
Keistuolė.
Taip, galvojau apie tai, ką anądien pasakė dr. Berkovicas…
Berkovicas - šiknius.
- Gerai. - Rimtai, velniop jį. Na ir įžūlumas.
Taip, manau, gal jis bandė…
- Velniop sumautą Berkovicą. - …supranti, parodyti… Noriu pasakyt…
Turiu galvoje, tu…
Tu nuostabus, aš nuostabi, mes nuostabūs, supranti? Aišku?
Myliu tave. Man metas.
- Ir aš tave myliu. - Viso, Šei.
- Viso. - Perduok linkėjimų mamai.
- Aš sveika. - Gerai išsilaikei.
Geras.
Ačiū.
Mama, čia pirma klasė. Ką tu darai?
Nesuk galvos, viskas gerai.
- Jie su manimi. - Gerai.
Vaikai, turiu jums kai ką pasakyti. Skrisime ne kartu.
Kaip suprasti?
Pameni, studija nupirko man bilietą? Taigi, skrendu pirmąja klase.
Tu - pirmąja klase? Tu tik rašytoja.
- Tiesiai iki galo. Ačiū. - Ačiū.
- Sveiki. - Sveiki, labas rytas. Sveika atvykusi.
- Gerai, į kairę ir tiesiai. - Ačiū.
Norėjau pasikeisti bilietą, kad galėčiau skristi su jumis,
bet pamiršau dėl persikraustymo praėjusią savaitę.
Todėl tiesiog sėdėsiu čia ir užbaigsiu scenarijų.
- Atneši mums deserto? - Žinoma.
Aš jūsų pasiilgsiu.
Gerai, mama, mes būsime gal už penkių metrų.
Gero skrydžio.
Neapkabinsi? Nieko.
Gerai.
- Sakiau, kad jie nenusimins. - Taip, nieko čia tokio.
Mes tik kraustomės į kitą žemyno pusę dėl tavo darbo.
Ir neįžvelgiu jokios simbolikos dėl to, kad sėdi skirtingoje klasėje.
- Briusai. - Juokauju.
Sėdynė atsilošia? Labai patogu.
- Nekenčiu tavęs. - Ir aš tavęs.
Labas rytas. Sveiki atvykę. Sveiki, labas rytas.
- Gali paduot mano krepšį? - Ei, Edi.
- Ką? - Ką darai? Aš sėdžiu prie lango.
Ne, kai skridome į Kosta Riką, sakėme, kad kitąkart prie lango sėdėsiu aš.
Taip, tai buvo gal prieš dvejus metus.
- Na ir kas? - Vieta prie lango skirta man.
Galėsi sėdėti prie lango, kai skrisim atgal į Niujorką, gerai?
O jei niekada neparskrisim į Niujorką?
Koks skirtumas. Stok. Akmuo, popierius, žirklės.
- Gerai. - Laimi du iš trijų.
Žinoma.
Akmuo, popierius, žirklės, rodyk.
- Popierius uždengia akmenį. - Tu užknisi.
- Taip, šitos vietos daug geresnės. - Iki kito ketvirtadienio?
Galiu pasiskolinti 30 dolerių iki kito ketvirtadienio?
Taip.
Leiskit, padėsiu.
Taip.
- Labai ačiū. - Nėra už ką.
…iki kito ketvirtadienio?
Galiu pasiskolinti 30 dolerių iki kito ketvirtadienio?
Tai siaubinga.
Pradėjai labai prastai vaidinti. Ką mėgini suvaidinti, Akua?
- Bandau kalbėti kaip narkomanė. - Ei, paklausyk,
jei vaidini narkomanę, kalbėk su amerikietišku akcentu.
Nesuversk to mums.
Vaidmeniui reikia aktorės iš Ganos.
Dėl to jie ir nupirko man bilietą, kad atskrisčiau pasirodyt Spaikui Džonsui.
Pačiam Spaikui Džonsui? Tai nerealu…
Matai, Kodžai? Net Albertas supranta.
Kodėl maldauji vaidmens amerikietiškuose filmuose?
Drauguže, grįžk namo ir dirbk man.
Nuomoti mobilius tualetus?
Bet verslas klesti. Albertai, pasakyk jai.
- Sakau, visi nori… - Mobilių tualetų jau vakar.
Matai?
Sese, grįžk namo.
Tapk šeimos imperijos dalimi.
Kodžai, tai mano svajonė. Reikia nuo kažko pradėti.
Bet gali vaidinti ir čia.
Gali net tapti kita… Kuo vardu ta gražuolė?
- Džekė Apija. - Džekė Apija.
Mamyte, galiu pažiūrėti laidą?
Daugiau jokio televizoriaus, pupa.
Man metas. Vis tiek man nepadedi.
Minutėlę, čia mano Beksė?
Sveika, mieloji.
Klausyk, pasakyk mamai, kad parvežtų tave namo į Ganą, gerai?
Sakyk: „Labas, dėde Kodžai.“
Labas, dėde Kodžai.
Sveika, dukterėčia.
Gerai, man metas. Myliu.
Prašom sėstis.
Prašom prisisegti saugos diržą.
Gerai.
- Atsiprašau, ponia? - Taip, ar viskas gerai?
- Gal atneštumėt alaus, kai galėsit? - Galiu atnešti, kai pakilsim?
- Puiku. Labai ačiū. - Nėra už ką.
Kai ką jums turiu.
Prašom, berniukai.
Ką?
Rimtai priversi mus mokytis lėktuve?
Šiandien darbo diena.
Laimė, jūsų mokytojas skrenda kartu.
Tai žiauru, tėti.
- Tu tikras siaubūnas. - Laikas greičiau prabėgs.
- O varge, atsiprašau. - Atleiskit.
- Čia mano vieta. Ačiū. - Prašom.
Gerai, čia „Trinity 1483“.
Mes pasirengę kilti. JFK 22 kairysis takas.
Patikrinimas prieš pakilimą. Skydeliai pakelti.
Nuotolinio valdymo pultas paruoštas. Kryptis - 220 laipsnių. Aukštis - 1 200 m.
Traukos automatas nustatytas.
Mes pasirengę kilti.
Gerai, baigiau. Galiu pradėti kitą?
Truputį palauk. Brolis dar nebaigė.
Gerai.
Dar kartą pažiūrėk.
Pažiūrėk, gal surasi klaidą.
90 % atsakei teisingai.
Devyniasdešimt - gerai. „A“ su minusu.
- Užsičiaupk. - Edi, prašyčiau.
Tu moki. Vakar visą dieną sprendėm tokius uždavinius.
- Nespausk jo. - Jis moka.
- Pamiršai atskirti „x“… - Gal užsikištum, Edi?
- Gerai. - Nesupratau?
- Nurimkit. - Bandžiau padėti.
Prašiau tavęs taip nekalbėti.
Žinoma, tai aš kaltas. Edis - niekada.
- Aš ne taip sakiau. - Taip.
- Aš tau padėjau. - Ačiū už pagalbą.
Brangusis, brolis tik bandė padėti.
Jis trejais metais už mane jaunesnis, mama. Jis neturėtų padėti man.
- Suprantu… - Jis protingesnis už mane, suprantu.
Lankome pianino užsiėmimus.
Aš šiaip ne taip paskambinu taktą, jis skambina „Carnegie Hall“.
Tik kartą. Per mokinių rečitalį.
Kas vakarą guliu ir klausausi, kaip jis skambina tuo kvailu pianinu.
Jis niekad nesuklysta.
Nė neklupteli, niekada.
Džordanai.
Kai nuskrisime į Los Andželą, nebenoriu mokytis namie.
- Mielasis, tu… - Užsirašysiu į valstybinę mokyklą.
Kodėl mes išvis mokomės namie?
Jūs pernelyg globėjiški.
- Mūsų šeimai taip buvo geriau. - Turi galvoje, Edžiui.
Tavo broliui reikia daugiau paramos.
Antroje klasėje iš jo tyčiojosi.
Praėjo jau penkeri metai. Dabar jis jau gali savim pasirūpinti.
Man reikia savo gyvenimo, mama.
Ačiū.
Atsargiai.
- Čia didžiulė bulvė? - Taip.
Ką tik perėjau vaiduoklio lygį.
- Ne. Negali būti. - Taip, perėjau.
Tai buvo mokomasis lygis. Vis tiek tai nieko nereiškia.
Prašom, pone.
- Ačiū. - Gerai.
Vien tik rūpesčiai.
- Man ir taip problemų per akis. - Atrodė, kad tau buvo smagu.
- Man buvo smagu. - Nuleiskite padėklą.
Ko pageidautumėte, pone?
Gal galima viskio su kola, prašyčiau.
Prašau atlenkti staliuką. Prašom.
Gal dar ko nors?
- Mamyte, žiūrėk. - O Dieve!
- Taip, aš tarsi… - Tikrai ją gausi.
Ne, ji kainuoja begalybę dolerių. Kur aš ja vilkėsiu?
- Pasimatymuose. - Ne, mama, aš į juos nevaikštau.
- Niekas nevaikšto. Nesakyk „pasimatymai“. - Gerai, tada, kai ką nors kabinsi.
- Nežinau. - Ne, mama.
Žinau tik, kad tėtis tau ją nupirks gimtadienio proga.
- Tai neįtikėtina. Taip. - Argi tai ne beprotiška?
Žiūrėk, visa tai vintažas.
Žinai, tai 8-asis dešimtmetis.
Labai gražu.
Mama, norėjau paklausti.
- Ar viskas… - Taip?
Ar viskas gerai?
Kaip suprasti?
Jums su tėčiu?
Žinoma.
Jūsų santykiai.
Širdele, mūsų santykiai nuostabūs. Tu tą žinai.
Gerai, tik atrodo, kad pastaruoju metu jo dažnai nebūna.
Tai tiesa. Jis išvykęs darbo reikalais.
Noriu pasakyti, jis viskuo aprūpina mūsų šeimą.
- Taigi… - Taip, aš ir nesiginčiju. Tik…
Jis visada labai daug dirbo.
Žinau. Man tik truputį neramu dėl tavęs.
Kodėl?
Širdele, man viskas gerai.
Toks ir buvo planas. Daug dirbti.
O kitas planas - kai jis išeis į pensiją, užsiimsime smagiais dalykais.
- Plauksim į kruizą po Aliaską… - Taip.
…dviračiais pervažiuosim Skandinaviją, perplauksim upėmis Euro…
- Viską. - Tikrai?
Dėl manęs nesuk galvos. Žinai, apie ką turėtum pagalvot?
Man reikia batelių.
Tikrai neturiu laiko bateliams, mama.
Kaip suprasti? Manikiūras su pedikiūru prasidės tik 15.00 val.
Di Di, manau, šita tau irgi labai tiktų.
- Ką manai? Fantastiška, ar ne? - O Dieve.
Tik pažiūrėk. Pasimatuosiu.
Pasimatuosiu, tada išsirinksim batelius.
- Luisai, gali parinkti man batelius? - Būtinai.
- Beje, atrodai nuostabiai. - Ačiū.
Turi ją nusipirkti.
Atnešu batelius, Di Di.
Palauk.
Kodėl taip į mane žiūri? Noriu tavęs paklausti.
Atsiprašau, man perklausa.
Sėkmės.
Dauguma negeria džino, nes sakoma, kad jis neatsiejamas nuo nuodėmės.
Bet aš to nepastebėjau.
- Būsiu pasirengusi po 15 minučių. - Ačiū, Kora.
Taip. Gerai. Supratau.
- Šitą reikia tučtuojau patvirtinti. - Gerai, bus padaryta.
Atsiprašau, galiu paprašyti trumpai palaukti?
Kongresmenės Vašington biuras.
Ne, čia Adrijana.
Taip, aš jos padėjėja.
Gerai, supratau.
Kongresmenės Vašington biuras.
Pone, paprašysiu nustoti šitaip…
Kongresmenės Vašington biuras.
Ne, kongresmenei svarbūs visi rinkėjai…
Kongresmenės Vašington biuras.
Suprantu, kad suirzote. Ačiū, kad paskambinote.
Labai atsiprašau. Nedelsiant tuo pasidomėsime.
Kongresmenės Vašington biuras.
Taip, mes tai puikiai žinome ir tuo pasirūpinsime.
Andžela, labas.
Sveiki, aš Adrijana iš kongresmenės Vašington biuro.
Malonu pagaliau susipažinti. Atsiprašau, kad vėluoju.
Bent jau atėjote.
Eime.
Nėra nei šilumos, nei dujų.
Šeimininkas bando visus išvaryti.
Norėčiau jį priimti, bet negaliu.
Viena auginu du vaikus ir dirbu pilną dieną.
Taip.
Mano brolis serga psichikos liga.
Jam reikia paramos. Būsto.
Laukiančiųjų sąraše jis jau ilgiau nei metus. Aš tik…
- Kas nors privalo padėti. - Taip.
Jis ilgai neišgyvens.
Baironai, čia aš, tavo sesuo.
Užeinu.
Sveikas, Baironai.
Baironai, girdi mane?
Baironai, nusiimk tas prakeiktas ausines,
matai, kad čia stovi ponia.
Baironai, mano vardas Adrijana,
aš dirbu kongresmenės Vašington biure.
Mes tau padėsime, gerai?
Su socialinėmis tarnybomis rasime tau, kur gyventi.
Gerai?
Baironai, gali pažiūrėti į mane, kad žinočiau, jog girdi?
Gerai. Viskas bus gerai.
- Aš išeinu. - Jėga. Gero darbo.
Gerai.
Klausyk, vėliau gali paskambinti tavo sesuo.
- Taigi… - Ką?
Ji nori susitikti po skrydžio. Ji nerimauja, taigi…
Ką tu pasakei?
Nieko. Gal ji turėtų paskambinti tau, kai nusileis.
- Kodėl? - Nes ji tavo sesuo.
Su kuria mano santykiai be galo sudėtingi,
- ir tu tai žinai. - Aš tik…
Taip. Aš tik manau, kad gal būtų išties gerai su ja pasikalbėti.
Pasikalbėti su žmonėmis.
Aš su ja jau kalbėjausi. Nepadėjo.
Ir man nepatinka, kad judu susimokėt prieš mane.
Mes nesusimokėm.
Aš tik manau,
kad per sunku tau tiek visko laikyti savyje.
Todėl perduodi mane seseriai, o pats išeini į savo urvą?
- Kol einu į darbą… - Tam, kad nereikėtų apie tai galvoti.
Klausyk…
ne ji man paskambino. Aš paskambinau jai.
Paskambinau, nes man išties dėl tavęs neramu,
nes nežinau, kaip tau dabar padėti,
o tai mane siaubingai gąsdina, todėl paskambinau…
Neramu dėl ko?
Daktaras Berkovicas sakė, gal šįkart reikėtų
- pagalvoti apie įvaikinimą. - Berkovicas yra šiknius.
Taip, jis mūsų vaisingumo gydytojas, jam neramu dėl to, kiek kartų…
dėl kiekio…
dėl to, kiek kartų…
Aš persileidau?
Gali tai pasakyti.
O jei nueitume į įvaikinimo agentūrą?
Arba tiesiog pasidomėtume galimybėmis, supranti?
Nesiūlau pasiduoti, tik noriu pasakyti,
- kad galim pasidomėti galimybėmis. - Mūsų planas ne toks, Džonai.
Mes tris kartus keitėme šio kambario dizainą…
- To niekad… - …trims skirtingiems vaikams.
Sienos nudažytos trimis dažų sluoksniais.
Ir aš žiauriai bijau, nes nežinau, kaip tai veikia tave
ar tavo kūną, tavo sielą ir mus.
Manau, galim mylėti vaiką, nesvarbu, kieno DNR jis turėtų.
- Gera žinoti, kaip jautiesi. - Liaukis.
- Eik į darbą, Džonai. - Nagi. Pasikalbėk su manimi.
Eik į darbą, Džonai.
Mamytė eis į svarbią perklausą.
Valio!
Taip, labai smagu. Dėl vaidmens svarbiame filme.
Vienintelis dalykas, kad ta perklausa vyks Los Andžele.
Vėl skrisi į Los Andželą? Galiu ir aš kartu?
Ne šįkart. Bet galėsi pabūti pas Lyzą ir Oudį.
Ilgai?
Vieną naktį.
Tik vieną naktį miegosim atskirai, ir aš grįšiu. Gerai?
- Garbės žodis? - Garbės žodis.
Nesijaudink. Eime.
Ponios ir ponai, iš įgulos kabinos
į jus vėl kreipiasi kapitonas.
Aš įjungsiu saugos diržų ženklą,
kaip jaučiate, šioje vietoje šiek tiek krato.
Taip pat susidursime su lietumi.
Mes klausysime skrydžių valdymo centro.
PIRMOJI IŠRINKTA JUODAODĖ ROUZĖ VAŠINGTON
Nusivylė, kad jis dar nepradėjo tyrimo.
Aš jam perduosiu.
Ir neleisk jam išsisukinėti.
Juk mane pažįsti.
- Dabar ne laikas. - Tai skubu. Prašau.
- Turi minutę. - Gerai.
Baironas Viljamsas.
Psichiškai nestabilus, linkęs žudytis, gyvena nesaugiomis sąlygomis.
Suradau jam gerą variantą, gerai?
Kompensuojamas būstas su priežiūros paslaugomis, bet užtruko per ilgai.
Jei paskambintum…
- Žinai šito biuro taisykles. - Žinau.
Nė nepagalvočiau pasinaudoti mūsų santykiais.
Tai ką dabar darai?
Žinau, kad tavo laikas be galo brangus,
ir tavo kasdien atliekamas darbas labai svarbus.
Dėkoju už meilinimąsi.
Tavo darbas be galo sunkus, bet viską darai gerai.
Tai kodėl man atrodo, kad viską darau blogai?
Atsiprašau. Tiesiog ištisas dienas visiems skambinu,
bet jaučiu, kad nieko nenuveikiu.
Jis ilgai neištvers.
Vienas skambutis.
Prašau.
Duok numerį.
Gerai.
Ačiū.
Rezervuok mums stalą „Rooster“ šįvakar.
Tau reikia išgerti, mergyt.
Žinau, ką pasakysi. Turėčiau susiimti. Viską išspręsti pati.
Nemalonu tau tą sakyti, bet tu - tikra valstybės tarnautoja.
Užuojauta.
- Sveiki, kongresmene. - Sveiki. Kaip sekasi?
- Močiute. - Nevadink manęs taip.
- Mes ne biure. - Tai vis tiek darbas. Reikia aiškių ribų.
Ponia kongresmene.
Daug geriau.
Tu ikona, blemba.
Matau žmones, kai jie žiūri į tave, galvoja…
„Štai kuo noriu būti. Štai kuo noriu, kad taptų mano dukra.“
Niekad nenuveiksiu to, ką nuveikei tu.
Gerai.
Gal ir padėjau nutiesti kelią tamsiaodėms moterims,
bet be stiprių jaunų moterų, kaip tu, kurios tęstų pradėtą darbą,
nieko nebūsime nuveikusios.
Suprantu.
Todėl noriu, kad siektum mano posto.
Ką?
Kai aš pasitrauksiu. Aš dar nemiriau.
Aš… Negaliu.
Laikai mane tuo, kuo nesu.
Aiškiai matau, kas esi. Tik tu dar to nesupratai.
Pamaniau, dirbsiu dar vieną kadenciją.
Po to ateis 2026 m.
Gražiai skamba. Ar ne?
Nežinau, ką pasakyti.
Dabar būsiu tavo močiute.
Kai viršininkė pasiūlo tau savo darbą, sutik, kvaiša.
Ponios ir ponai, kaip sakė kapitonas,
susidūrėme su turbulencija.
Prašome prisisegti saugos diržus ir nedelsiant atsisėsti.
Taip, puiki žinia.
Taip, jis tikrai nori kraustytis. Tuoj pat jiems pranešiu.
Taip, paskambinsiu rytoj iš pat ryto.
Gerai. Viso.
Sveiki, čia Adrijana iš kongresmenės Vašington biuro.
Turiu puikų žinių dėl brolio perkraustymo. Norėčiau…
Ką?
Kaip…
Kada tai nutiko?
Šiek tiek apie tai galvojau
- Aha. - …ir, em, išeinu iš darbo.
- Ką? - Andžela…
- Liaukis. - …labai užjaučiu.
Labai užjaučiu.
Gerai. Galit eiti.
Nusiaukit batus.
Ištraukit nešiojamuosius kompiuterius.
Nenoriu tavęs palikti.
Žinau.
Dėl to jaunuolio padarei viską, ką galėjai.
Išeinu, močiute.
Išeinu iš tavo biuro.
Ir išeinu iš politikos.
Paskutinis mano, kaip tavo padėjėjos, darbas -
nueiti šiandien popiet į Bairono Viljamso laidotuves.
Jis pakėlė ranką prieš save, močiute.
Aš taip nebegaliu.
Mieloji, myliu tave.
Ir sutinku, kad išeitum.
Bet, mieloji, liaukis kartoti sau, kad negali.
- Iki pasimatymo. - Iki.
Atsiprašau.
- Atleiskit. - Nieko tokio.
Priešais mus - didelė audra.
Ji tęsiasi apie 60 km.
Teks maždaug 30 laipsnių nukrypti nuo kurso.
Supratau.
Supratau, 30 laipsnių nuokrypis patvirtintas, „Trinity 1483“.
Edi, turiu su tavimi pasikalbėti.
- Prašom grįžti į vietas… - Edi.
Ką?
Kreipiausi į stiuardeses ir paprašiau…
Klausyk, nesinervink, gerai?
Kas?
Kai nuskrisime į Los Andželą, nusprendžiau eiti į mokyklą.
Ką?
Nežinau. Aš tik…
Mes persikraustom, norėjau kažką pakeisti.
Tai normalu, Edi.
Žmonės vaikšto į mokyklą. Tai normalu.
Džordanai, mokykla užknisa. Milijoną kartų man tą sakei.
Gauname daug geresnį išsilavinimą.
Bet negalim būti kartu kasdien
iki gyvenimo pabaigos, Edi.
- Tai dėl merginų? - Ką? Ne.
- Labai gudru vadovautis antru galu. - Liaukis, Ed…
Pačiu laiku, Džordanai. Sakai tai man dabar?
Bandžiau tau pasakyti. Tai… Edi, nagi.
- Edi, baik. Nurimk. - Galiu praeiti?
- Ne. Edi, tu mano brolis. - Ei.
- Mes visada būsim… Edi! - Pasitrauk!
- Kas nutiko? Edi! - Ponios ir ponai,
kalba kapitonas, kaip patys jaučiate…
Mama!
Kas nutiko, mielasis?
Džordanas pasakė, kad lankys valstybinę mokyklą.
Mielasis.
Tai tu žinojai?
Tu mano mama ir apie tai žinojai, bet man nepasakei.
- Mielasis. - Tai leisi jam eiti?
Valstybinės mokyklos užknisa.
- Ar ne taip tėtis mums sakydavo. - Žinau, kad tau sunku.
- Atleiskit, jis dabar negali čia būti. - Duokit mums minutėlę.
Pilotas pranešė apie padėtį,
- dega saugos diržų ženklas. - Mama.
Gerai, jis mano sūnus. Prašau.
Gerai. Vieną minutę.
- Mama. - Žinau, kad labai daug permainų.
Viskas buvo gerai taip, kaip buvo. Kodėl tai turi pasikeisti?
Tavo broliui reikia šiek tiek nepriklausomybės.
Tai natūralu. Žinau, dabar nesupranti,
bet po kelerių metų ir tu norėsi to paties.
Žinau, kad skaudu.
Aš žinau, kad labai skaudu, bet jūs visada turėsit vienas kitą.
Pažadu, gerai?
- Kraustomės į Los Andželą dėl tavo darbo. - Stiuardesės, kalba kapitonas.
- Džordanas lankys mokyklą. - Prašom atsisėsti į vietas.
Aš nenorėjau kraustytis. Nenorėjau, kad kas nors keistųsi.
- Mielasis, suprantu, girdi? Tikrai. - Ne, nesupranti.
Ne, nesupranti. Turėjai pasakyti man
- prieš sėdant į lėktuvą. - Turi grįžti į vietą.
Nekenčiu permainų!
- Nekenčiu tavo kvailų scenarijų… - Dabar!
- …ir nekenčiu tavęs! - Nesakyk taip, prašau!
- Prisisek saugos diržą. - Edi, aš tave myliu!
Visų prašome pasidėti kompiuterius.
Pakelkite staliukus. Susidūrėme su turbulencija.
Dabar turiu nurinkti visus indus.
Pakelkite staliukus. Nurenku visus indus.
Labai ačiū.
- Viskas gerai. - Ar viskas gerai?
Taip. Viskas bus gerai. Ačiū.
Stiuardesės parodys, kaip sėdėti leidžiantis avariniu būdu.
Pasilenkite kuo labiau į priekį ir stipriai sugriebkit sau už rankų.
Čia tavo tėvas. Įdomu, ar jis gavo mūsų paikas nuotraukas.
Visada būsi mano princese. O Zoja - mano angelas. Labai jus abi myliu.
„Vienišas piligrimas“? Ką jis čia rašo?
Man labai gaila.
Jis mus myli.
Taip, arba padaugino kokteilių.
Turbūt. Turbūt ir padaugino.
Patikrink abu variklius.
Dega įspėjimo signalas. Sugedo abu varikliai.
Pamėginsime juos perkrauti.
Dabar reikia, kad paruoštumėte keleivius avariniam nusileidimui.
KELIAUJAME Į KALIFORNIJĄ!
MYLIU TAVE, SESE
IR AŠ TAVE MYLIU
Aš turiu būti su savo šeima.
Mes nepražūsim.
Taip, nepražūsim.
Jums viskas gerai?
- Mums viskas gerai. - Gerai.
- Ponia! - Visi sveiki.
- Grįžkit į savo vietą. - Čia mano žmona.
Čia mano šeima.
- Turiu likti su šeima, prašau. - Ponia.
Labai atsiprašau, kapitonas aiškiai pasakė, kad visi turi sėdėti.
Čia mano vaikai.
- Turiu likti su vaikais. - Ji - jų motina!
Ponia, prašau, neverskite manęs kartoti. Grįžkite į vietą!
Viskas gerai.
- Dabar, ponia! - Džeine. Viskas gerai.
- Jums viskas bus gerai. - Džeine!
- Viskas gerai. - Taip. Gerai.
- Susitiksime, kai nusileisim. - Mes nepražūsim.
- Gerai, viso. - Myliu tave, mama.
- Mama! - Iki pasimatymo.
Viskas gerai.
Mama!
Viskas gerai, Edi. Viskas bus gerai. Mus tik stipriai krato.
Kalba kapitonas.
Mes leisimės avariniu būdu
nepasiekę tikslo Denverio tarptautiniame…
Ačiū.
Įsikibk man į ranką.
Laikau tave.
Edi, tau viskas gerai?
Viskas gerai.
Edi. Viskas gerai. Pažiūrėk į mane.
Pažiūrėjau - iš Santa Monikos iki paplūdimio važiuoja autobusas.
Rytoj galėsime kartu nuvažiuoti paplaukioti vandenyne. Gerai?
Gerai. Tik tu ir aš.
- Gerai. - Viskas bus gerai.
Man labai baisu, Džordanai. Man žiauriai baisu.
Žinau. Tiesiog galvok apie paplūdimį. Gerai?
…atleisk mums mūsų nuodėmes,
kaip ir mes atleidžiame savo kaltininkams.
Neleisk mūsų gundyti, bet gelbėk mus nuo pikto…
…karalystė, galia ir didybė…
Mėšlas!
- Artėja. - O Dieve.
Pasilenkit! Baikit! Nesistokit!
Edi!
- Edi! Džordanai! - Pasilenkit!
Nulenkit galvas!
Gerai. Turim pasilenkti. Klausykit manęs, nuleiskit galvas
- tarp kojų dabar… - Tėti, man baisu.
…dabar, nuleiskit galvas.
- Nagi. - Padėk mums, Dieve,
- Aš čia, su jumis. - Niekas nesikelkit!
Galvą žemyn.
Myliu tave, tėti.
Nesikelkit!
Aš jus myliu.
Nors einu per tamsiausią slėnį, nebijau jokio pavojaus,
nes Ganytojo lazda ir vėzdas apgins mane…
- Tau viskas gerai, Edi. Viskas gerai. - Myliu tave, tėti.
Nesikelkit!
Myliu jus, vaikai.
Myliu tave, tėti.
Klausau?
Taip.
Taip, būsiu pasiruošęs.
GELBĖJIMO TARNYBA
Ne taip atrodo.
- Gerai. Suprantu. - Tu juk žinai. Geriau už visus.
- Nenoriu atsisveikinti. - Žinau. Bet turiu eiti.
- Tikrai? - Tikrai. Taip.
Myliu tave.
Gerai.
- Su gimtadieniu. - Su gimtadieniu. Iki.
- Myliu tave. - Myliu tave.
TRIGONOMETRIJA
KARŠČIAUSIOS ŽINIOS
„TRINITY“ ORO LINIJŲ LĖKTUVAS, SKRIDĘS Į LOS ANDŽELĄ, SUDUŽO KOLORADE
Čia.
O Dieve.
Aš čia.
Gerai.
Gerai. Padėsiu. Ateik.
Tau viskas bus gerai.
Aš čia.
PAGAL ANOS NAPOLITANO KNYGĄ
Išvertė Sandra Siaurodinė