Huvudet ner, snälla.
Sir, ner.
Kraschposition!
Huvudet ner.
Huvudet ner. Huvudet ner!
Huvudet ner!
Kraschposition!
Stopp. Huvudet ner.
Allihop ner!
Kraschposition.
Kraschposition!
Kom igen. Kör snabbare.
- Vad gör du? - Jag försöker.
Vi ses, dumskalle.
Hallå! Du, Eddie.
- Vi ses, loser. - Jösses… Hallå! Led cykeln.
Ser du?
- Jag fattar inte att du slog mig. - Lugnt. Nån dag vinner du.
- Gör jag? - Förmodligen inte.
Hej, pojkar.
- Hej, Faakhir. - Två falaflar, extra tahini?
- Ja, en utan rädisa och den andra… - Den andra utan lök.
Och två körsbärsläsk.
Slut på körsbärsläsk.
- Va? - Körsbär kommer på onsdag.
- Onsdag är för sent. - Det gör inget.
- Två root beer. - Jordan.
Det här är vår sista falafel innan vi lämnar New York för alltid.
Och körsbärsläsken är slut. Det är inte samma sak.
Eddie, det är okej.
Tror du LA har bra falaflar?
Om de har det, kommer vi hitta dem, okej?
Det är nåt jag måste prata med dig om.
Vad?
Varsågoda, pojkar.
Två root beer.
Och två av New Yorks bästa falaflar.
Tack, Faakhir.
- Tack, Faakhir. - Tack. Ses snart, pojkar.
Hejdå, Faakhir.
Vad skulle du säga?
Inget. Nu äter vi.
AVGÅNGAR
Glöm inte att ringa till hotellet. Se till att mitt rum är klart.
- Sist misslyckades de. - Jag ska.
- Och säg åt Stuart… - Att han får sköta mötet?
Säg åt honom att starta mötet, så ringer jag in.
- Ja. - Är flyget försenat?
Det är lite blåsigt i sydväst,
men de tror inte att flyget ska försenas.
Just vad jag behöver, en skumpig flygresa.
Okej.
Säg åt Cora att inte glömma att ringa.
Ja.
- Sms:ar du mig… - Ditt boardingkort. Du borde ha det.
- Okej. - Då så.
- Jag är tillbaka på torsdag. - Jag vet.
Ännu en pengainsamling i LA.
Du, angående häromkvällen.
- Jag uppskattar allt du sa. - Ja…
Jag är så hedrad. Men jag har tänkt på saken lite,
och jag säger upp mig.
Vad?
- Det finns inget du kan säga. - Lägg av.
- Vänta, men… - Lägg av.
Amanda, snälla.
Pojkar! Kan ni komma hit och hjälpa mig med bagaget?
- Jösses. - Visst, förlåt.
Tack för ditt deltagande. Våra barn är djur.
- Tog du med videospelet? - Ja.
- Och laddaren? - Självklart.
Har du allt?
- Har du hans skolböcker? - De ligger i hans ryggsäck.
- Vi gör det faktiskt. - Det kommer bli toppen.
- Jag behöver kaffe. Ja. - Kaffe? Är ni hungriga?
- Eddie? - Vad vill ni ha?
Varför får du den lilla väskan?
- Hej. Gör det nåt? - Självklart inte.
Ursäkta, kan du ta den här?
- Tack. - Okej.
- Hej. - Hej.
- Mitt vackra födelsedagsbarn. - Ja.
- Vad har du på dig? - Jag… Jag har mycket i skolan.
- Det… Jag pluggade. - Okej. Du är jättefin.
Du är smal. Har du gått ner mer?
- Vet inte, mamma. Jag vet inte. - Sluta med det.
- Tack, Christopher. - Hej.
- Visst. - Födelsedagsflickan.
- En av födelsedagsflickorna, vi delar dag. - Vilket har varit traumatiskt.
Hon är så rolig.
Vi har kommit hit sen Zoe var fem år, varje år på vår födelsedag.
Och Christopher är en stigande stjärna inom teatern,
och jobbar med…
- Kulissdesign. Ja. - Kan du låta honom jobba?
- Tar hon över? Hon gör det. - Nej, inte alls.
Vill ni ha nån förrätt?
Oh, ja. Vi börjar alltid med oscietrakaviar, tack,
och foie gras. Förlåt, ankor.
Jag dreglar. Gör du?
- Och en flaska Cristal, tack. - Ja, en flaska Cristal.
Vi har smugit med den sen hon var 18, de har inget emot det här.
- Jag låtsas att jag inte hörde. - Du hörde inget.
- Jag kommer med den direkt. - Tack.
Han är så söt.
- Herregud, jag älskar honom. - Mamma.
- Du kan dejta honom. - Är du… Okej.
Jag menar, jag vet inte. Tror du han är gay?
- Han arbetar med teater. - Eller så är du gay, jag vet inte.
Ledsen, men det är oförskämt.
Du kan vara vadsomhelst. Mig kvittar det,
- var vad du vill… - Okej, kan vi…
- Ja, vi byter samtalsämne. Hej. - Ja.
- Hej. - Hej.
Grattis på födelsedagen.
- Tänk att pappa inte är här. - Jag vet. Han är förkrossad.
Han kan inte heller fatta att han missar det här.
Men vet du vad han gjorde? Det var så gulligt.
Han ringde Luis på Valentino och bokade in oss den 3:e för…
- Herregud. - …en shoppingrunda.
Ja.
- Födelsedag. - Vänta, nej. Jag kan inte.
Jag ska lämna in en uppsats imorgon. Jag kan inte.
- Nej. Lägg av. - Nej.
Det är vår dag.
- Galet. - Jag skickade ett schema.
- Jag vet. - Läser du mina sms?
Det är svårt att hinna, mamma. Du svamlar så mycket.
Du är dålig på att svara,
- så jag vet aldrig om du läst… - Hej.
- Där är den. - Den är det.
Kan du göra oss en tjänst?
- Visst. - Kan du ta en bild av oss?
- Nej. - Ja.
- Jag ser inte klok ut. Måste vi? - Inte alls.
- Sluta. - Jag vill inte fotas.
Din far dödar mig om jag inte dokumenterar nåt.
Tja, jag… Okej.
Okej, tack ska du ha. Den borde vara redo.
- Till Christopher. - Förlåt.
Se på den här vackra varelsen.
- Nej. Det blir inget av med det. - Okej.
- Redo? - Bara lite…
- Kan du låta bli mitt hår? - Bara…
- Bråkiga hårstrån. - Låt bli mitt jävla…
Rör inte mitt hår.
- Några bråkiga hårstrån, - Låt bli mitt jävla hår.
Herregud.
Jag lyckades nog.
Bra. Tack.
Det är hemskt.
Tack, Christopher. Jag älskar det.
HA HA HA. VI SAKNAR DIG!
Du är klar. Kom.
Fortsätt framåt. Kom igen. Händerna upp.
- Har du din dator, raring? - Ja, den är här.
Du är klar.
Eddie, har du ditt boardingkort?
- Jag har det. - Skor av.
- Laptops ut. - Jag har ditt.
Om vi fortsätter kommer jag missa flyget.
Jag är okej med det.
- Jag vill inte lämna dig. - Jag vet. Men du måste.
Jag kommer dit jättesnart.
- Jag älskar dig. - Älskar dig med.
God eftermiddag. Trinity Airways flight 1483
till Los Angeles påbörjar sin boarding strax.
Trinity Airways flight 1483 till Los Angeles…
Vad gör vi om vi hatar Kalifornien?
Gubben, du vet att din pappa och jag aldrig skulle ha tagit det här beslutet
om vi inte trodde att du skulle älska LA.
- Eller hur? - Absolut.
Och vi hyr bara ut vår lägenhet i New York i ett år.
- Funkar det inte kan vi flytta hem. - Men det är inte planen.
Visst, inte planen.
Vi kommer älska LA. Det kommer vi. Heja, Dodgers.
Det här är vår gate.
Du.
Det kommer bli toppen. Jag lovar.
Ja.
Okej.
Kom igen, raring.
- Raring, är du okej? - Okej.
- Ja. - Bra.
Jag tror det där tog.
Jag tror vi är tillbaka på banan.
Jag måste dricka koffeinfritt igen.
Så säger du varje dag.
Jag kommer hem tidigt ikväll.
Innan du går till ditt skift.
Coolt.
Idag gäller det, va? Kom de till flygplatsen?
- Jag har inte hört nåt. - Inte?
Jag kan inte fatta att de gör det.
Jag vet.
Galet.
Åh, älskling.
Gud! Älskling, det här dörrhandtaget tar livet av mig.
Visst, ja.
- Jag skulle kolla det. - Det är en säkerhetsrisk.
Det är det väl inte. Men ja, jag ska skruva till det.
- Du, hör på, kan vi bara… - Tack. Ja?
Godmorgon, Shay.
Hej, ms Curtis.
Konstig flicka.
Jo, jag tänkte på det dr Berkowitz sa häromdagen…
Berkowitz är ett arsel.
- Okej. - Åt helvete med honom. Vilken fräckhet.
Jag tror att han kanske försökte…
- Åt helvete med jävla Berkowitz. - …öppna… Jag menar…
Jag menar, du är…
Du är toppen, jag är toppen, vi är toppen, du vet? Okej?
Jag älskar dig. Jag måste gå.
- Jag älskar dig. - Hejdå, Shay.
- Hejdå. - Hälsa din mamma.
- Jag är okej. - Bra fångat.
Snyggt.
Tack.
Mamma, det här är första klass. Vad gör du?
Oroa dig inte, det är okej.
- De är med mig. - Okej.
Hörni, jag har nåt att berätta. Vi kommer inte sitta ihop.
Vad menar du?
Ni vet att studion köpte min biljett? Jag flyger första klass.
Flyger du första klass? Du är ju bara författaren.
- Längst ner i gången. Tack. - Tack.
- Hej. - Hej, godmorgon. Välkommen ombord.
- Okej, rakt ner till vänster. - Tack.
Hursom, jag tänkte försöka byta min plats, så jag kunde sitta med er,
men jag var så distraherad av flytten förra veckan.
Så jag tänker sitta här framme och försöka bli klar med manuset.
- Kommer du med efterrätt åt oss? - Självklart.
- Jag kommer sakna er. - Visst, mamma, vi är typ 15 meter bort.
- Ha en bra flight. - Ingen kram? Inget.
Okej.
- Jag sa ju att de inte skulle bry sig. - Ingen stor grej.
Vi flyttar bara tvärs över landet för ditt jobb.
Och jag ser ingen symbolism i att du sitter i en annan klass.
- Bruce. - Jag skojar.
Är det ett liggsäte? Trevligt.
- Jag hatar dig. - Jag hatar dig med.
Godmorgon. Välkomna ombord. Godmorgon.
- Kan du ta min väska? - Du, Eddie.
- Vad? - Vad gör du? Fönsterplatsen är min.
Nej, när vi åkte till Costa Rica sa vi att nästa gång skulle jag få fönstret.
Ja, men det var två år sen.
- Och? - Fönsterplatsen har mitt namn på sig.
Du kan få den på väg hem från New York, okej?
Tänk om vi aldrig flyger tillbaka?
Visst. Stå upp. Sten, sax, påse.
- Visst. - Bäst av tre.
Visst.
Sten, sax, påse, kör.
- Påsen tar stenen. - Du suger.
- De här platserna är bättre. - Till torsdag?
Kan jag… Får jag låna 30 dollar till nästa torsdag?
Ja, japp.
Jag hjälper dig.
Visst.
- Tack så mycket. - Så lite.
…till nästa torsdag?
Får jag låna 30 dollar till nästa torsdag?
Så uselt.
Ditt skådespeleri har försämrats. Vem försöker du spela, Akua?
- Jag försöker spela en heroinmissbrukare. - Vänta, hör på,
om du spelar en knarkare, använd din amerikanska accent.
Lägg inte det på oss.
Rollen kräver en ghanansk skådespelerska.
Det är skälet till att de flyger dit mig för att provspela för Spike Jonze.
Jaså, chale, Spike Jonze? Det är stort…
Ser du, Kojo? Till och med Albert fattar.
Varför tigga om att vara med i amerikanska filmer?
Chale, kom hem och jobba för mig.
Med bajamajor?
Affärerna blomstrar. Albert, berätta.
- Enligt mig, tycks alla vilja ha… - Bajamajor igår. Såg du?
Syster, kom hem. Ingå i familjeimperiet.
Kojo, det här är min dröm. Man måste börja nånstans.
Men du kan agera här.
Du kan bli nästa… Vad heter den där vackra kvinnan?
- Jackie Appiah. - Jackie…
- Mamma, får jag se ett program? - Ingen mer skärmtid, gumman.
Jag måste gå. Du hjälper mig inte ändå.
Vänta lite, är det min Becks?
Hej, min älskling.
Du kan väl säga åt din mamma att ta hem dig till Ghana, okej?
- Säg: "Hej, morbror Kojo." - Hej, morbror Kojo.
- Hej, min systerdotter. - Jag måste sluta. Älskar dig.
Var snäll och sätt er.
Spänn fast bältet, tack.
Okej.
- Ursäkta? - Allt bra?
- Kan jag få en öl när du har möjlighet? - Den kommer när vi lyft.
- Toppen. - Visst.
Jag har nåt till er.
- Varsågoda, pojkar. - Va?
Tänker du tvinga oss att göra skolarbete på planet?
Det är en vardag.
Och som tur är har ni er lärare med er på planet.
Sjukt, pappa.
- Du är faktiskt ett monster. - Då går tiden fortare.
- Jösses, förlåt. - Förlåt.
- Här är min plats. Tack. - Visst.
Okej, det här är Trinity 1483.
Vi är redo för start. JFK 22-vänster.
Startcheck. Vingklaffar, två och två.
Fjärrkontrollpanelen är inställd. Kurs 220. 1 200 meter.
Auto-reglagespjället aktiverat.
Vi är redo för start.
Okej, jag är klar. Kan jag börja på nästa?
Vänta lite. Din bror är inte klar än.
Okej.
Gå igenom det igen, okej?
Se om du kan räkna ut var du gjorde fel.
Du hade 90% rätt.
Nittio är bra. Det är ett A-minus.
- Håll klaffen. - Eddie, snälla.
Det här kan du. Vi jobbade på det hela dagen igår.
- Pressa honom inte. - Han kan det här.
- Du glömde ta ut X:et… - Kan du hålla käften, Eddie?
- Okej. - Ursäkta?
- Lugn. - Jag försökte hjälpa.
- Jag har bett dig att inte prata så. - Klart att det är mitt fel. Aldrig Eddies.
- Det var inte det jag sa. - Jo.
- Jag hjälpte dig. - Tack för det.
Gubben, din bror försökte bara hjälpa dig.
Han är tre år yngre än mig, mamma. Han borde inte hjälpa mig.
- Jag förstår… - Han är smartare än jag, jag fattar.
Vi tar pianolektioner.
Jag kan knappt spela en takt, han får spela på Carnegie Hall.
En gång. Det var en elevuppvisning.
Jag låg där varje kväll och lyssnade när han övade på sitt dumma piano.
Han gör aldrig några misstag. Dabbar sig aldrig.
Jordan.
När vi kommer till Los Angeles, vill jag inte hemskolas längre.
- Gubben, du… - Jag skriver in mig i en kommunal skola.
Varför hemskolas vi ens?
Ni är så överbeskyddande.
- Det funkade bättre för vår familj. - För Eddie, menar du.
Din bror behöver mer stöd.
Han blev mobbad i andra klass.
Det var fem år sen. Han kan ta hand om sig själv nu.
Jag behöver ett eget liv, mamma.
- Tack. - Låt mig komma fram.
- Är det en jättepotatis? - Ja.
Jag klarade just av spöknivån.
- Aldrig. Det går inte. - Jo, det gjorde jag.
Det var en träningsnivå. De räknas ändå inte.
Varsågod, sir.
- Tack. - Okej.
Du är bara trubbel.
- Jag har nog med problem. - Du såg ut att ha kul.
- Jag hade kul. - Fäll ner brickan.
Vad vill ni ha, sir?
Kan jag få en Jack Daniels och cola, tack?
Fäll ner brickan, tack. Varsågod.
Nåt annat?
- Mamma, titta. - Herregud!
- Jag liksom… - Du ska definitivt köpa den.
Nej, den kostar multum. När skulle jag ens använda den?
- På dejter. - Nej, mamma, jag dejtar inte.
- Ingen dejtar. Säg inte dejter. - Okej, när du raggar.
- Jag vet inte. - Nej, mamma.
Din far ska köpa den åt dig i födelsedagspresent.
- Det här är galet. Ja. - Visst är det?
Titta, allt det här är vintage.
- Den här är från 70-talet. - Så vacker.
Mamma, jag har en fråga.
- Är allt… - Ja?
Har allt varit som det ska?
- Vad menar du? - Mellan dig och pappa?
- Självklart. - Alltså, ert förhållande.
Gumman, vi har ett underbart förhållande. Det vet du.
Det verkar bara som om han varit borta mycket på sistone.
Det är sant. Han har varit bortrest i jobbet.
Jag menar, han är en utmärkt familjeförsörjare.
- Så… - Jag säger inget annat. Jag bara…
Han har alltid arbetat hårt.
Jag vet. Jag oroar mig för dig.
Varför?
Gumman, jag mår bra. Det här var alltid vår plan. Jobba hårt.
Sen när han pensionerar sig, då ska vi göra allt det roliga.
- Åka på Alaskakryssning… - Visst.
…cykla genom Skandinavien, resa längs floderna i Euro…
- Allt sånt. - Jaså?
Oroa dig inte för mig. Vet du vad du borde oroa dig för?
- Jag behöver skor. - Jag hinner inte med skor, mamma.
Vadå? Manikyr och pedikyr börjar kl 15:00.
Dee Dee, den här skulle se otrolig ut på dig.
- Vad tycker du? Fantastisk, va? - Herregud.
Titta på den här. Jag provar den.
Sen köper vi skor.
- Luis, kan du hämta skor? - Det ska bli.
- Du ser fantastisk ut. - Tack.
Den där måste du köpa.
Jag kommer med skor, Dee Dee.
Vänta.
Varför tittar du på mig så där? Jag har nåt jag måste fråga…
Ursäkta, jag har en audition.
Lycka till.
De flesta dricker inte gin för gin gör synden till din.
Fast det håller jag inte med om.
- Jag är klar om 15 minuter. - Tack, Cora.
Japp. Okej. Uppfattat.
- Jag måste få den här godkänd, snabbt. - Jag fixar.
Ursäkta, gör det nåt om jag låter dig vänta lite?
Kongressledamot Washingtons kontor.
Nej, det här är Adriana.
Jag är hennes assistent.
Okej, uppfattat.
Kongressledamot Washingtons kontor.
Sir, jag måste be er sluta använda sånt språk…
Kongressledamot Washingtons kontor.
Kongressledamoten bryr sig om alla väljare…
Kongressledamot Washingtons kontor.
Jag förstår er frustration. Tack för samtalet.
Jag beklagar. Vi ska genast kolla upp det. Kongressledamot Washingtons kontor.
Ja vi är medvetna om saken och vi tar hand om det.
Angela, hej.
Hej, jag är Adriana från kongressmedlem Washingtons kontor.
Trevligt att träffas. Förlåt att jag är sen.
Du kom i alla fall hit.
Kom.
Det finns varken värme eller gas.
Värden försöker få ut alla.
Jag kan tyvärr inte ta honom.
Jag har två egna barn att uppfostra, och jag jobbar heltid.
Ja.
Min bror har en mental sjukdom. Han behöver stöd. Han behöver boende.
Han har stått på väntelistan i över ett år. Jag bara…
- Nån måste hjälpa till. - Ja.
Han klarar sig inte länge till.
Byron, det är din syster.
Jag kommer in.
Hej, Byron.
Byron, hör du mig?
Byron, ta av de jäkla hörlurarna,
du ser damen som står här.
Byron, jag heter Adriana,
och jag arbetar på kongressledamot Washingtons kontor.
Vi ska skaffa dig hjälp, okej?
Vi ska hitta ett boende åt dig med assistans.
Låter det bra?
Byron, kan du titta på mig, så jag vet att du hör mig?
Okej. Allt kommer bli bra.
- Jag skulle precis gå. - Coolt. Ha ett bra skift.
Okej.
Du, din syster kanske ringer senare.
- Så… - Vad?
Efter flighten, hon vill prata. Hon är orolig, så…
Vad har du sagt?
Inget. Hon kanske skulle ringa när hon landat.
- Varför? - För att hon är din syster.
Som jag har ett komplicerat förhållande till,
- vilket du vet. - Jag bara…
Ja. Jag tror att det kanske vore bra att prata med henne.
Att prata med folk.
Jag har pratat med henne. Det hjälpte inte.
Och jag gillar inte att ni två konspirerar emot mig.
Det är ingen konspiration. Jag tror bara att, kanske,
det här är för mycket för att du ska hålla det inom dig.
Så du slänger över mig på min syster och går till din grotta?
- Medan jag går till jobbet… - Så du slipper hantera det.
Hör på…
…hon ringde inte mig. Jag ringde.
Jag ringde för att jag är orolig för dig, jag vet inte hur jag ska kunna hjälpa dig,
vilket verkligen skrämmer mig, så jag ringde…
Orolig för vad?
Dr Berkowitz sa att det kanske är dags
- att överväga adoption. - Han är ett as.
Han är vår fertilitetsläkare, och han är oroad över antalet…
…över mängden…
…över antalet…
Missfall?
Du kan säga det.
Vi kan väl träffa adoptionsbyrån? Ta reda på vilka våra valmöjligheter är?
Jag säger inte att vi ska ge upp. Men vi kan
- samtidigt se vilka val vi har. - Det är inte planen, John.
Vi har inrett rummet tre gånger…
- Det har aldrig… - …för tre olika barn.
Vi har tre lager färg på väggen.
Och jag är skiträdd för jag vet inte hur det påverkar dig
eller din kropp, eller din själ, eller oss.
Jag tror vi kan älska ett barn, oavsett vems dna det har.
- Bra att veta hur du känner. - Sluta nu.
- Gå till jobbet, John. - Kom igen. Prata med mig.
Gå till jobbet, John.
- Mamma har en stor audition. - Hurra!
Ja, jättespännande. Det är för en riktigt stor film.
Problemet är, att den är i Los Angeles.
Sa du till Los Angeles igen? Får jag följa med?
Inte den här gången. Men du får bo hos Leeza och Odie.
- Hur länge? - En natt.
Bara en natt åtskilda, sen är jag hemma innan du ens anar. Okej?
- Tummar du? - Det tummar vi på.
Oroa dig inte. Nu går vi.
Mitt herrskap, från cockpit, det här är kaptenen igen.
Jag kommer att slå på bältesskylten,
för som ni känner är det lite turbulens i området.
Vi kommer även möta några regnskurar strax.
Vi ska samarbeta med trafikledningen.
FÖRSTA INVALDA SVARTA KVINNAN
Besviken att han ännu inte öppnat en utredning.
- Jag ska säga det. - Och låt honom inte prata bort dig.
Du känner mig bättre än så.
- Det passar inte nu. - Det är brådskande. Snälla.
- En minut. - Okej.
Byron Williams. Mentalt handikappad, suicidrisk med osäker boendesituation.
Jag har hittat en bra lösning för honom.
Subventionerat boende med assistans, men det tar för lång tid.
Om du bara ringer ett samtal…
- Du känner till kontorets regler. - Jag vet.
Och jag skulle aldrig utnyttja vår relation.
Vad är det då du gör nu?
Jag vet att din tid är dyrbar,
och att arbetet du gör dagligen är livsviktigt.
Jag uppskattar fjäskandet.
Ditt jobb är oerhört svårt, men du gör allt rätt.
Varför känns det inte som om jag gör rätt?
Förlåt. Men jag ringer oändliga samtal varje dag,
och det känns som om jag inte får nåt utfört.
Han överlever inte länge till.
Ett samtal.
Snälla.
Ge mig numret.
Okej.
Tack.
Och boka oss ett bord på Rooster ikväll.
Du behöver en drink, tjejen.
Jag vet vad du tänker säga. Jag borde tuffa till mig. Ta itu med det.
Ledsen att behöva säga det, men du om nån är en tjänsteman.
Jag beklagar.
- Hej, kongressledamoten. - Hej. Hur är det?
- Mormor. - Kalla mig inte det.
- Vi är inte på kontoret. - Det är ändå jobb. Vi behöver gränser.
Madam kongressledamot.
Mycket bättre.
Du är en jävla ikon.
När människor ser dig tänker de…
…"Sån vill jag vara. Sån vill jag att min dotter blir."
Jag kommer aldrig göra det du gjort.
Okej.
Jag må ha banat väg för färgade kvinnor,
men utan starka unga kvinnor som du som kämpar vidare,
- har vi inte åstadkommit nåt. - Jag vet.
Därför ska du kandidera för min plats.
Vadå?
När jag är klar. Jag är inte död än.
Jag… Det kan jag inte.
Du tar mig för nån jag inte är.
Jag ser precis vem du är. Du vet det bara inte än.
Jag tänker mig en mandatperiod till.
Sen 2026. Det låter bra. Eller hur?
Jag vet inte vad jag ska säga.
Nu ska jag vara din mormor.
När din chef erbjuder dig sitt jobb, så tar du det, dumskalle.
Mitt herrskap, som kaptenen sa, upplever vi nu turbulens.
Spänn era bälten och återgå till era platser omedelbart.
Ja, det är bra nyheter.
Ja, han vill definitivt ha placeringen. Jag meddelar dem nu.
Jag ringer dig det första jag gör imorgon.
Okej. Hejdå.
Hej, det är Adriana från kongressledamot Washingtons kontor.
Jag har goda nyheter angående din brors placering. Jag skulle…
Vad?
Hur hände…
När hände det här?
Jag har tänkt på saken ett tag,
och jag säger upp mig.
- Vad? - Angela…
- Sluta nu. - …jag är så ledsen.
Jag är verkligen ledsen.
- Okej, du är klar. Kom. - Skor av. Ta ut era laptops.
- Jag vill inte lämna dig. - Jag vet.
Du gjorde allt du kunde för den unge mannen.
Jag slutar, mormor.
Jag lämnar ditt kontor.
Och jag lämnar politiken.
Min sista officiella handling som din assistent
blir att delta vid Byron Williams begravning i eftermiddag.
Han tog sitt eget liv, mormor.
Jag klarar inte mer.
Gumman, jag älskar dig.
Och jag accepterar din uppsägning.
Men du måste sluta säga att du inte klarar det.
- Vi ses snart. - Vi ses.
Ursäkta mig.
- Förlåt. - Det gör inget.
Jag ser en rätt stor storm framför oss.
Omfång på cirka 65 kilometer.
Vi kommer behöva avvika höger från kursen, cirka 30 grader.
Uppfattat.
Avvikelse på 30 grader godkänns, Trinity 1483.
Eddie, jag måste prata med dig.
- Återvänd till… - Eddie.
Vad?
Jag har även ringt kabinpersonalen och bett dem…
Hör på, få inte panik, okej?
Vad?
När vi kommer till LA, tänker jag gå i kommunal skola.
Va?
Jag vet inte. Jag bara…
Du vet, vi flyttar, och jag ville ha en förändring.
Det är normalt, Eddie.
Folk går i skolan. Det är normalt.
Jordan, kommunala skolor suger. Det har du sagt miljontals gånger.
Vi får en mycket bättre utbildning.
Men vi kan inte vara tillsammans varje dag i resten av våra liv, Eddie.
- Så det handlar om tjejer? - Va? Nej.
- Smart att låta kuken leda. - Sluta nu, Ed…
Bra tajming, Jordan. Du berättar det för mig nu?
Jag har försökt berätta.
- Eddie, sluta. Lugn. - Får jag komma förbi?
- Nej. Eddie, du är min bror. - Hallå.
- Vi kommer alltid vara… Eddie! - Undan!
- Vad händer? Eddie! - Mitt herrskap,
det är er kapten som talar, och som ni märker…
Mamma!
Vad är det, raring?
Jordan sa att han tänker gå i kommunal skola.
Åh, gubben.
Så du visste?
Du är min mamma, och du visste, men du sa inget.
- Gubben. - Så du låter honom göra det?
Kommunala skolor suger.
- Brukar inte pappa säga så? - Jag vet att det är mycket nu.
- Han kan inte vara här framme nu. - Vi behöver en minut.
Piloten har gjort ett uttalande,
- och bältesskylten lyser. - Mamma.
Det är min son. Snälla.
Okej, en minut.
- Mamma. - Jag vet att det är mycket förändringar.
Allt var bra som det var. Varför måste allt förändras?
Din bror behöver lite självständighet. Det är naturligt. Du förstår det inte nu,
men om några år, kommer du också vilja vara självständig.
Jag vet att det gör ont.
Jag vet hur ont det gör, men ni kommer alltid ha varandra.
Jag lovar, okej?
- Vi flyttar på grund av ditt jobb. - Kabinpersonal, detta är kaptenen.
- Jordan ska gå i kommunal skola. - Var goda och sätt er.
Jag ville inte flytta. Jag ville inte förändra nåt.
- Jag förstår, okej? Det gör jag. - Nej, det gör du inte.
Inte alls. Du borde ha berättat
- innan jag gick ombord. - Gå till din plats. Nu.
Jag hatar förändringar! Jag hatar ditt dumma tv-skrivande,
- och jag hatar dig! - Snälla, säg inte så!
- Spänn fast dig. - Eddie, jag älskar dig!
Alla måste lägga undan sina laptops.
Upp med brickorna. Vi upplever turbulens.
Jag måste ta alla servicesaker nu.
Brickorna upp. Brickorna upp. Samla in alla servicesaker.
Tack så mycket.
- Allt är okej. - Är allt okej?
Absolut. Allt kommer ordna sig. Tack.
Flygvärdarna ska nu visa kraschpositionen.
Luta er fram så långt det går och korsa armarna hårt.
Det är din far. Undrar om han fick våra fåniga bilder.
Du kommer alltid vara min prinsessa. Och Zoe min ängel. Älskar er båda.
"Ensam pilgrim?" Vad pratar han om?
Tja, han älskar oss.
Eller så har han druckit för många cocktails.
Förmodligen. Förmodligen det också.
Gå igenom checklistan för dubbelmotorer.
Vi har en röd akutsituation. Båda motorerna har stannat.
Vi ska försöka starta om dem.
Jag vill att du förbereder kabinen för en eventuell vattenlandning.
PÅ VÄG TILL KALIFORNIEN!
JAG ÄLSKAR DIG, SYRRAN
ÄLSKAR DIG OCKSÅ
Jag måste gå till min familj.
- Vi kommer klara oss. - Ja. Det kommer vi.
Hej! Hur mår ni?
- Vi är okej. - Okej.
- Ma'am! - Alla mår bra.
- Tillbaka till er plats. - Det här är min fru.
Det här är min familj.
- Jag måste vara med min familj, snälla. - Ma'am.
Jag beklagar, kaptenen har sagt att alla måste sitta på sina platser.
Det är mina barn.
- Jag måste vara med mina barn. - Hon är deras mor!
Ma'am, tvinga mig inte att upprepa mig. Tillbaka till er plats!
Det är okej.
- Nu! Nu, ma'am! - Jane. Det är okej.
- Ni kommer att klara er, killar. - Jane!
- Det är okej. - Ja. Okej.
- Vi ses när vi landat. - Vi kommer klara oss.
- Okej, hejdå. - Älskar dig, mamma.
- Mamma! - Vi ses.
Det är okej.
Mamma!
Ingen fara, Eddie. Det ordnar sig. Det är bara kraftig turbulens.
Det här är kaptenen som talar. Vi kommer att göra en nödlandning,
innan vi når vår destination Denver International… Tack.
Håll mig i handen.
Jag har dig.
Eddie, är du okej?
Det är ingen fara.
Du, Eddie. Det är okej. Titta på mig.
Jag kollade, det finns en buss som går till stranden i Santa Monica.
Imorgon kan vi åka och simma i havet tillsammans. Okej?
Okej, bara du och jag.
- Okej. - Det kommer ordna sig.
Jag är jätterädd, Jordan. Riktigt jävla rädd.
Jag vet. Tänk på stranden. Okej?
…förlåt oss våra skulder, såsom ock vi förlåta dem oss skyldiga äro.
Inled oss icke i frestelse utan fräls oss ifrån ondo…
…ty riket är ditt och makten och härligheten…
Hej.
Helvete!
- Nu kommer det. - Herregud!
Kraschposition! Stopp! Huvudet ner!
Eddie!
- Eddie! Jordan! - Kraschposition!
Ner med huvudena!
Okej. Vi måste inta kraschposition. Hör på, ner med huvudena
- mellan benen genast… - Pappa, jag är rädd.
…genast, ner med huvudet.
- Kom igen. - Gud hjälpe oss.
- Jag är här med er. - Ner med huvudet, allihop!
- Ner med huvudet. - Jag älskar dig, pappa.
Ner med huvudet!
Jag älskar er. Jag älskar er.
Om jag än vandrar i dödsskuggans dal, fruktar jag intet ont,
ty din käpp och stav, de tröstar mig…
- Du är okej, Eddie. Du är okej. - Jag älskar dig, pappa.
Ner med huvudet!
Jag älskar er, killar.
Älskar dig, pappa.
Hallå?
Ja.
Ja, jag kommer vara redo.
RÄDDNINGSTJÄNST
Det är inte bara en look.
- Okej. Jag förstår. - Du vet. Du av alla.
- Jag vill inte ta farväl. - Jag vet. Men jag måste gå.
- Måste du? - Det måste jag.
Jag älskar dig.
Okej.
- Grattis på födelsedagen. - Grattis på födelsedagen. Hejdå.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
TRIGONOMETRI
SENASTE NYTT
TRINITY AIRLINES FLIGHT TILL LA KRASCHAR I COLORADO
Här.
Herregud.
Jag är här.
Okej.
Okej, jag har dig. Kom.
Du kommer klara dig.
Här är jag.
BASERAD PÅ BOKEN AV ANN NAPOLITANO
Undertexter. Victoria Heaps