Следи светлинката.
Ще се оправиш, хлапе.
Еди.
Джордан?
Еди?
- Джордан. - Еди, помогни ми.
Идвам! Ей сега.
- Еди, умирам. - Спокойно.
Идвам, идвам...
- Помогни ми. Умирам. - Тук съм, Джордан.
Ето ме.
Еди.
Момче, не се унасяй.
ПО КНИГАТА НА АН НАПОЛИТАНО
- Ще ти отворя вратата. - Момчето чудо!
Благодаря, извинете.
Ако обичате. Това е нещо лично. Извинете.
Хайде, миличък.
Момчето чудо.
- Как се чувстваш у дома? - Не го слушай.
Как ти викат, Еди или Едуард?
Еди? Закъсняваме, миличък.
Еди, намерихме маса. Идвай.
Еди, хайде!
Казвам се Едуард.
ОБИЧАМ ВИ. МНОГО СЪЖАЛЯВАМ.
"Самотният пилигрим".
Какво става?
Какво сега?
Това ли е групата за подкрепа?
Да, добре дошла.
Може ли да споделя нещо, докато сме сами? Тайна е.
Разбира се.
- Бременна съм в 16-а седмица. - Божичко!
Само приятелят ми знаеше, но той умря.
А нашите са ужасни, почти не си говорим.
Може да не е казал на родителите си за мен, но нося детето му.
Работя почасово и живея в една гнусна дупка със съквартирантки.
Нямам си никого и бродя из града
в очакване Гари да ми прати някакъв знак.
Явно полудявам.
Групата е за хора, загубили близък, но моето положение е още по-тежко.
Да, да.
Извинете. Мисля, че мястото ми не е тук. Ще си вървя.
Почакайте. Не.
- Как се казваш? - Линда.
Линда, чуй ме. Ела насам.
Знам как се чувстваш. Отчаяна и бясна.
Има дни, в които не си сигурна дали ще можеш да продължиш.
Мястото ти е тук, няма съмнение.
Благодаря.
Може ли да те прегърна?
Обичам да гушкам.
Искаш ли къпкейк?
Неустоими са.
Най-вкусните в щата и отвъд него.
Уцели! Този е...
Шоколад със солен карамел.
- Вкуснотия. - Не е ли божествен?
Много е вкусен. Не очаквах прегръдка и къпкейк.
Но ако това е терапия, с две ръце съм "за".
Много е вкусно.
Здравейте.
Здрасти, добър ден. Аз съм Майло.
- Здравей, Майло. Аз съм Диди. - Здравей.
- Аз ще водя групата за подкрепа. - Чудесно.
Значи не ти ти терапевтът?
Не съм терапевт, от скърбящите съм.
Това ли е то?
Няма ли да кажете нещо?
Чувствайте се поканени да говорите. Но и да мълчим, пак става.
Нищо за разчупване на леда?
Чупих се от работа. А и оставих Едуард вкъщи с мъжа ми.
Все едно да оставиш 12-годишно момче само с мъж,
когото безумно обичам, но който е като 12-годишен.
Чакай. Казваш 12-годишен, Едуард... Онзи същият Едуард ли е?
Предположих логичното.
Ти лелята ли си?
Да, това съм аз. Аз съм лелята.
Медиите не ви оставят на мира.
Как е той?
Ти как си?
Справям се.
Всички това правим.
Хората си мислят:
"Тя е жената, чийто племенник оцеля след самолетната катастрофа".
Но забравят друго.
Същата жена е загубила сестра си.
И близките си.
Като цяло беше един отвратителен март.
Здравей, племенничке.
Може ли?
Здрасти, Костенурчо. Аз съм Коджо. Сигурно си чувал за мен.
Аз съм красавецът от Гана, вуйчото на Бекс.
Не си ли ме чувал?
Нищичко ли не си чувал за мен? Съвсем нищо?
Споменала ме е поне веднъж, знам аз.
Така ли?
Нито веднъж?
Спокойно.
Вече съм тук.
Ще се грижа за теб.
Джордан, спри, ще го скъсаш.
Купища бебешки неща, а никакво бебе.
- И какво? - Откачено е.
Престани. Джордан! Махни се оттам.
Ще влязат и ще ни видят. Излизай оттам.
Еди, защо изобщо дойдохме?
Мама мразеше леля Лейси.
Глупости.
Тогава защо сме идвали само три пъти?
Имали ли сме някакъв избор?
Момчета, ще вечеряме!
Мирише на риба.
Дали ще може да си поръчаме пица?
Какво?
Искаш ли хляб?
Авиокомпанията ще плати за психолог.
Може би е добра идея. Да имаш с кого да поговориш.
Разбира се, винаги можеш да споделиш с нас.
Така е.
Струпаха ти се много проблеми.
Не, благодаря.
Добре. Ще си помисля.
Добре. Заповядай.
По дяволите.
Стойте тук.
Вижте какво, вечеряме!
Махайте се, вървете си.
- Беса, много съжалявам. - Нищо. Вечеряте ли?
- Да мина по-късно? - Да.
Не бях виждала такова нещо!
Всички тези хора от медиите вчера!
Не се ли сещат, че имате нужда от лично пространство?
Здравей, Едуард, много ми е приятно. Аз съм Беса.
Съседи сме. Зелената врата с чукалото орел.
Беше там, като се нанесохме. Използвай го по всяко време!
Стеснява се.
Миличка, поздрави Едуард, няма да те ухапе. Нали?
Но да си тръгваме.
Хапвайте на спокойствие. Приготвих ви млякото с ориз на баба. Типично хаванско!
Нямаше нужда.
Моля ти се. И нещо много специално.
- Това е... - Селенитова пръчка. Има целебни свойства.
- Размахай над входната врата... - Благодарим. Как си, Шей?
На разположение сме, ако имате нужда от нещо.
Нали, Шей?
Добре. Благодаря.
- Ейдриана, ще ни липсваш. - И на мен ще ми е мъчно.
Какво ще правиш?
Записах курс по градоустройство в колежа към градския университет на Ню Йорк.
Говорих с декана, от другия семестър мога да мина редовно.
- Чудесно. - Да, така го намислих.
Браво.
Ако имаш нужда от каквото и да е, тук съм. Всички сме насреща.
Благодаря, Кора.
Трябва да обсъдим нещо.
Знам, че още си в траур за баба си, но за мястото й ще има големи битки.
И интерес на национално ниво. Вече се спрягат кандидати.
Трябва да обявим своя, и то бързо.
- Става дума за делото на баба ти. - Няма да се кандидатирам.
Имах предвид себе си.
Ти напускаш, ще следваш.
- Предположих, че няма да... - Да, няма.
Добре. Исках да те попитам дали би ме подкрепила.
- На кого му пука за моето мнение? - Ти си внучката на конгресменката.
Ще те послушат.
Тук съм от 14 г., шеф съм на администрацията,
познавам и баба ти, и работата, и мога да спечеля.
- Ако имаш нужда от време да помислиш... - Не, нямам.
Имаш подкрепата ми.
Благодаря.
О, Чарлс.
Ти беше мощен стожер.
Даде ни сигурност
и безусловна любов.
Знам, че не бях точно човек, на чиито прищевки се угажда лесно,
но ти ме обичаше каквато съм.
Винаги ще те обичаме.
Липсваш ни.
Хайде.
Обичам те, татко.
- На погребението казах каквото исках. - Лаконична си.
Само за онова съобщение мисля.
- Кое? - Съобщението! Което той ни изпрати.
- Явно е бил доста развълнуван. - Но трябваше да е с нас.
Често ходеше в Ел Ей, но не пропускаше рождения ни ден.
- Чакай малко. - Какво?
- Дървото, нашата липа. - Какво дърво?
Липата.
Извинете.
Боже. Извинете!
- Мамо! - Извинете.
Тук имаше липа, а вече я няма.
Мамо, той няма нищо общо.
Боже.
- Липа, да. - Да! Няма я.
Беше старо дърво. Много красиво.
Когато дойдохме за погребението,
отбелязах пред погребалния агент,
че по кората имаше малко изгнило.
Но сега дървото го няма.
Това е гробът на съпруга ми.
А той изобщо не трябваше да е на полета.
Успа се, пропусна го
и взе следващия, а самолетът се разби точно на рождения ни ден.
И той умря, а аз не знам какво да правя.
Той беше нашата опора.
- Да поседнем. - Стожерът. Много съм объркана.
- И дървото му го няма. - Да. Ела да седнем.
- Извинете ни. - Ще кажете ли на когото трябва?
Седни.
Хубаво е.
Май съм сбъркал мястото.
Групата за подкрепа ли търсите?
Да, мрежата за подкрепа. Получих имейл.
- Това е мястото. - Добре. Имам нужда от помощ.
Първо,
за американски паспорт за племенницата ми, за да я прибера в Гана.
Освен че няма паспорт,
получавам предупреждения за изгонване от хазяйката на сестра ми,
която заплашва да спре газта и тока, ако не освободим жилището.
И племенницата ми не говори с никого. Важно ми е да проговори.
Може би имате нужда от друг тип група за подкрепа.
Това е терапия чрез разговори, за скърбящи.
Ясно. Чувствата си ли обсъждате?
Ако се налага да го сведем до кратка формулировка, това правим.
Продължавайте.
Предлагам ти отстъпка от 20%. Не мога да намаля повече.
Но моите мобилни тоалетни са екстра качество.
И ухаят приятно.
Предлагаме с аромат на лавандула, грейпфрут, ананас, диня...
Не, "динята" свърши.
Конкуренцията няма ароматизирани.
Да, обади се пак. Давам ти 24 часа.
Добре, чао.
Мразим да обсъждаме лайната си, но това е реалността и за нея трябва да се говори.
Така е, трябва. Ето номер на адвокати по права на наемателите.
Кажете, че ви пращат от офиса на Уошингтън
и те ще се погрижат да не останете без ток и газ.
А за паспорта звъннете тук.
Работят в Куинс, но най-бързо ще изпълнят поръчката.
А за това, че момиченцето не говори...
Нямам опит с деца, но може би просто му трябва време.
Благодаря ви.
- Как се казвате? - Ейдриана.
Успех в Гана!
Красива е, много красива. Благодаря.
Бях съкрушена, че не бях до теб, когато я загуби.
- Преработвах сценарий. - Няма нищо!
Мога да пия, колкото искам. И ще опитаме пак.
Не е нищо.
Ще продължавате с опитите, така ли?
Да, така решихме.
Обади ли се в агенцията по осиновяване?
Джейн.
Търсят подходящи семейства за деца, нуждаещи се от дом. Мили са, деликатни.
Да, истински човеколюбци.
Вземат 50 хил. долара от отчаяни и уязвими хора.
- Ако е за парите, мога да ти помогна. - Не си пилей парите наляво и надясно.
Мама ти е завещала безотказната си репродуктивна система.
А аз съм наследила проблемите й с челюстта, но не се давам.
Искам свое дете, не да осиновявам. Стискай ми палци, мамка му.
Ти си по-голямата ми сестра.
Уплаши ме.
Чие е това яке?
Беше вкъщи. Трябваше ми нещо меко за падане.
На баща ти ли е?
Трябваше ми нещо меко за падане.
Беше в дрешника. Доволен ли си, следовател?
- Какво правиш? Какво е това? - Тренирам за ролково дерби.
- Състезаваш се? - Да.
Предстоят ми квалификации.
- Как е да си известен? - Не съм.
Ясно. Репортерите бяха дошли да видят глухарчетата на леля ти?
Имаш...
- Това ли? Нищо работа. - Кръв.
Удряла съм се и по-лошо.
Да беше видял това преди седмица! Мораво! Беше много яко.
Виж това. Тук и тук.
И това.
Все от дербито.
- Явно е доста опасно. - Доста!
- От катастрофата ли са? - Да.
- Други по-значими травми? - Кракът ми е най-пострадал.
Да, забелязах. Може ли да огледам?
Добре.
Отврат. Ще стане ли пак човешки?
Още не са сигурни. Надявам се.
Сигурно боли.
Но е можело да е по-зле.
Аз трябва да си вървя.
Добре.
До скоро.
Чао.
Трябва да станем вярващи.
Да бе!
Без майтап.
Само така можем да останем заедно - аз, ти...
...мама и татко.
Човек не започва да вярва в Бог просто така.
- Какво правиш? - Моля се.
- Не сме евреи. - Полуевреи сме.
По таткова линия, а юдаизмът се предава по майчина.
- Не може просто да станеш вярващ. - Стига си философствал.
Това е молитва за вино - няма никакъв смисъл.
С приказки за Бог няма да върнеш мама и татко.
Ти предлагаш ли нещо, а?
Измисли нещо по-добро.
Амин.
Лека, тъпчо.
Смирено обявявам кандидатурата си за 13-и избирателен окръг, град Ню Йорк.
Познавам този район по-добре от всеки.
Познавам конгресмен Уошингтън по-добре от всеки друг.
Наясно съм с работата, повече от всеки друг.
И съм най-подходящият човек за нея.
Историята ти е невероятна. Трогна ме до сълзи. Трогна и страната.
Явно е Божия намеса. Няма друго обяснение.
Бог те е спасил.
Благодаря.
- Здравейте. - Здравейте.
Раните му зарастват.
Левият крак си връща подвижността, което много ме радва.
Това е чудесно. Знаех си, че върви на оздравяване.
Казах ти, нали?
Но съм силно обезпокоена, че отслабва.
Да, като скелет е. Заела съм се с това.
Проучвах всякакви източници.
Луда съм по съветите за хранене, така че имам и подготовка.
Той вече си е вкъщи и мога да се посветя на менюто му.
Помията, която болницата пробутва за храна, е позор.
Ето съдържанието.
- Това е чудесно. - Рецептите са отзад.
Г-жо Къртис, изслушайте ме.
Положението е критично.
Едуард е много слаб за възрастта си и се влошава.
Ако това не се промени, ще го върна в болницата да го храним с тръба.
Да не стигаме дотам.
Трябва да яде.
Без значение какво.
Трябва да вкарате калории в тялото му, и то веднага.
Нали?
- Диди. - Здравей, Брад.
- Как си? - Най-искрени съболезнования.
Благодаря ти.
Не мога да си представя какво ти е.
Това е нещо съвсем непознато.
- Но ти си красива както винаги. - Благодаря ти.
Дали да...
Да, добре. Благодаря.
Диди, напоследък с Чарлс обсъждали ли сте финансите си?
Говоря за активи и пасиви.
Нали знаеш, той се грижеше за това.
Мен не ме търси за цифри.
Слава богу, че той... Знаеш го какъв беше.
Справяше се като бог.
Но аз ще се науча.
Ясно.
Ще ти го кажа направо.
- Имате голям дълг за погасяване. - Дълг ли?
Да. Къщата е ипотекирана. Паричният поток е отрицателен.
А пенсионният фонд е източен.
Откакто не е в "Лейтън", положението е трагично.
Не е напускал "Лейтън".
Чарлс загуби работата си преди година и половина.
Не, това е невъзможно. Щях да знам.
Щеше да ми каже. Ние нямаме тайни един от друг.
Съжалявам, Диди. Много съжалявам.
Надяваше се да уреди финансите ви.
Знам, че работеше по въпроса.
Какво значи това?
Зоуи е в "Барнард", има още три години.
- Какво точно ми казваш, Брад? - Добре.
Знаеш ли? Нещата ще се наредят.
- Така ли? Добре. - Не.
Не си прави грешни изводи - чака ни много работа.
Като начало, да сведем всички разходи до жизнения минимум.
Да спрем харченето. Веднага.
Никакви клубове, пазаруване на дрехи, скъпи вечери.
И трябва да продадеш всички имоти освен жилището си.
Имаме само това в Джързи.
Знаеш, че продадохме жилището във Върмонт.
Не, говоря за апартамента в Ел Ей.
Там нямаме.
- Искаш ли чаша вода? - Да, много мило. Благодаря.
Веднага.
Мразя това място, никога не пазарувам тук.
Обикновено ходя чак до "Хол Фудс",
но дори техните продукти са вносни
и въглеродният отпечатък е... Забрави.
Разбра ме.
Скапах се.
Случилото се е несправедливо.
Отвратително е.
И аз не мога да ям.
Знам, че няма да заместя майка ти.
Наясно съм, че не мога, и дори не се опитвам.
Но съм ти леля.
И ще направя всичко възможно, за да се грижа добре за теб, обещавам.
А аз изпълнявам обещанията си.
Ето какво ще направим.
Влизаме в магазина и си избираш каквото ти хване окото,
после ти го сготвям и го изяждаш.
Става ли?
Добре.
Хайде.
Това?
Супер. Само така.
Добре.
Давай, вземай!
Едуард, ще отскоча до щанда за месо.
Вкусно!
Ти продължавай в този дух. Веднага се връщам.
Много съжалявам, Едуард. Ужасно съжалявам.
Коя си ти?
- Много съжалявам за брат ти. - Какво?
Амин.
Камък, ножица, хартия.
Хартията бие камъка.
О, боже!
Боже!
Беше обезводнен. Вече си е вкъщи.
Състоянието му е стабилно, но не е добре.
Много е слаб за възрастта си.
И може всеки момент пак да го вкарат в болница.
Лекарите не са сигурни дали ще се възстанови.
Опитвах се...
През последните девет години се опитвам да зачена.
Може би неслучайно не ставаше.
Не знам как се става майка.
Със сигурност не ме бива за майка на Едуард.
Изобщо не се справям.
Потъвам.
Благодаря, Лейси.
Времето ни за днес привършва. Залата е ангажирана от хор.
Искам да те прегърна, ако ми разрешиш.
Никой не се ражда майка.
Бекс.
Бекс, време е да тръгваме.
Можем да рисуваме у дома.
Племенницата ти е художничка?
Може ли да видя рисунката?
Боже.
Боже!
Не са случайни пеперуди, виждала съм ги.
От Природонаучния музей са, нали?
Прекрасен е. Мисля, че е любимото ми място.
И на мен.
Аз съм Ейдриана.
Бекс.
Гладна ли си?
Минало-заминало.
Но ме подразни, като заяви, че е най-добрата за поста.
Кандидатира се за Конгреса, естествено е да го каже.
Не е най-добрата за поста.
А кой е?
Щеше да посочиш себе си.
- Не, нямаше. - Напротив.
Не, нямаше.
Какво пък, може би щях.
Защо не се кандидатираш?
Отраснах в офиса на баба.
От петгодишна ходя там.
Тринайсети избирателен район ми е в кръвта.
И цял живот съм искала да стана конгресмен.
Баба беше моят идол.
Но после започнах да работя при нея и илюзиите ми се изпариха.
- Защо? - Заради политиката.
Пълно е с хора, забравили защо са в нея.
Не искам да заприличам на тях.
Понякога не избираме сами пътя си.
Понякога пътят избира нас.
- Дълбока философия. - Благодаря.
Кандидатирай се. Не забравяй целта си.
- Аз просто... - Какво?
Не знам кога ще съм готова.
Ейдриана, вече си готова. Никога няма да се чувстваш напълно готова.
Здрасти.
Храната ти е сервирана.
Ало?
Ало, кой е?
Домът на Чарлс Камерън ли е?
Да. Извинете, кой се обажда?
Чарлс, копеле. Мамка ти!
Изигра ме! Предаде ме!
Всеки скърби по свой начин.
В своя момент.
Надявам се в тази група да дадем на всеки нужното време и пространство.
Но е добре да разберем, че няма готова формула за изцеление.
Няма чудодейно решение.
Ще го преживеем, но белезите ще останат.
- Сигурна ли си, че може? - Опитвам се да го приема.
Сядай.
Това май е най-страхотният ден от брака ми.
Вкусно е.
Радвам се, че ти харесва.
Пийни вода, да не се обезводниш.
Ура! Корндог!
Манна небесна! Опитай.
- Няма нужда. - Една хапка.
Отвратително е.
И е най-вкусното нещо, което съм хапвала.
Какво ще правим с толкова храна? Май прекалих.
Ще се справим, не го мисли.
Миличък, не е в окончателния си вид.
Най-сетне докараха леглото.
Липсват няколко винта тук-там, важни за конструкцията.
Ако цветът не ти харесва, ще пребоядисаме. И ще изберем други завивки.
Много е хубаво. Благодаря.
Само потърпи малко, Едуард. Имай търпение.
Лека нощ.
Добре.
Лека нощ, да спиш в кош.
Ако ти стане студено, викни. От каквото имаш нужда - до теб сме.
- Камък, ножица, хартия. - Хартията бие камъка.
Камък, ножица, хартия.
Хартията бие камъка.
Лека нощ, тъпчо.
Здравей, Едуард.
- Имахме в излишък. - Благодаря.
Да, моля.
Шей вкъщи ли е?
- Шей? - Шей, облечена ли си?
Шей.
Шей, може ли Едуард да влезе?
Все ми е едно.
Добре.
Готина стая.
Мерси.
Трябва да си лягам. Скоро.
Ако не спя по осем часа, стават разни страхотии.
Добре.
Може ли да преспя у вас?
Тук ли?
На пода.
Защо не.
Лека нощ, тъпчо.
Какво каза?
Отговори ми същото.
Какво? Защо?
Моля те.
Лека нощ, тъпчо.
Превод на субтитрите Анна Делчева