Koukni na mě, kamaráde.
ZÁCHRANNÁ SLUŽBA
Bude to dobrý, postarám se o tebe.
Eddie.
Jordane?
Eddie?
- Jordane. - Pomoz mi.
- Už jdu, hned. - Eddie.
- Eddie, umírám. - Neboj.
Jdu za tebou.
- Pomoz mi. Umírám. - Jsem tady, Jordane. Tady.
- Jsem tady. - Eddie.
Eddie.
- Eddie. - Panebože.
Hej, kamaráde. Vydrž.
AUTORKA KNIŽNÍ PŘEDLOHY
MILÝ EDWARDE
VÍTEJ DOMA
- Přijdu za tebou. - Zázračný chlapec!
Díky. S dovolením.
S dovolením. Jste na soukromém pozemku. S dovolením.
Pojď, zlatíčko.
Zázračný chlapec!
Jaké je přijet domů?
Ignoruj ho, Eddie.
Edwarde? Jsi Eddie, nebo Edward?
Eddie? Zlatíčko, máme zpoždění.
Eddie, máme stůl, pojď honem.
Eddie, pojeď!
Jmenuju se Edward.
MOC MĚ TO MRZÍ.
„Tvůj osamělý poutník.“
Co to do prdele má být?
Co to má být?
- Jsem tu správně na skupinovou terapii? - Ano, vítejte.
Můžu vám něco říct, než dorazí ostatní? Důvěrně?
Jasně.
Jsem v 16. týdnu.
Panebože.
Ale na celým světě to vím jen já a můj přítel a ten je po smrti.
Moji rodiče jsou příšerní lidi a nemluvíme spolu.
A jeho rodiče o tom dítěti asi ani neví.
Vlastně možná neví ani o mně, ale čekám jeho dítě.
Dělám na částečnej úvazek, bydlím v děsným bytě se spolubydlícíma a…
Nikoho nemám a jen bloudím po městě
a čekám, že mi Gary třeba pošle znamení, což je…
Asi zešílím.
Vím, že tady má jít o pomoc s truchlením, ale moje problémy sahají dál.
Jo.
Pardon, asi sem nepatřím. Radši půjdu.
Ne, počkej!
Jak se jmenuješ?
Linda.
Poslouchej, Lindo. Pojď sem.
Vím, jak se teď cítíš. Jsi zdeptaná. A zlobíš se.
A jsou dny, kdy ani nevíš, jestli vůbec dokážeš dál žít.
Věř mi, patříš sem. Naprosto bez debat sem patříš.
Díky.
Můžu tě obejmout? Bylo by to v pořádku?
Ráda lidi objímám.
Nedáš si dortík?
- Výborné. Nejlepší ve státě. - Dobře.
Dobrá volba. V tomhle je…
- Čokoláda, mořská sůl a karamel, jo. - Karamel.
- Výborný. - Skvělý, že?
Vážně vynikající. Dortík a objetí jsem nečekala.
Ale takovou terapii si nechám líbit.
- Že jo? - Vynikající.
Zdravím.
Dobré odpoledne. Já jsem Milo.
Dobrý den, Milo. Já jsem Dee Dee.
- Dee Dee. - Zdravím.
Já tu skupinku povedu.
Bezva. Dobře.
Takže ty nejsi terapeutka?
Ne, to nejsem. Jsem truchlící.
Takže tohle… To je všechno?
Vy nic neřeknete?
Kdokoli tady může promluvit, ale nevadí mi ani mlčení.
Takže žádná seznámení ani…
Čerpám na to volno z práce a nechala jsem Edwarda doma s manželem,
což znamená nechat dvanáctiletého kluka s někým,
koho sice miluju, ale je to vlastně taky pořád kluk.
Počkat, dvanáctiletý Edward? Myslíte tamtoho Edwarda?
Jen si dávám dvě a dvě dohromady.
Jste ta teta?
Jo, to jsem já. Teď jsem asi ta teta.
Mrzí mě, že vás obtěžují novináři.
Jak je mu?
Jak je vám?
Vyrovnávám se s tím.
Tak jako my všichni.
Lidi ve mně vidí tu ženu, jejíž synovec přežil pád letadla.
Ale zapomínají, že jsem taky…
žena, co přišla o starší sestru.
A příbuzné.
No zkrátka tenhle březen stojí fakt za hovno.
Ahoj, neteřinko.
Můžu?
Ahoj, Želvičko, já jsem Kojo. Určitě už jsi o mně slyšela.
Jsem Becksin překrásný strejda z Ghany.
Ne?
Nikdy ti o mně neříkala? Vůbec nic?
Ne, to… Určitě mě zmínila aspoň jednou.
Vážně?
Ani jedinkrát?
To bude dobré.
Už jsem s tebou.
Postarám se o tebe.
Jordane, nech toho. Rozbiješ to.
Mají tady hromadu věcí pro dítě, ale žádný dítě.
- No a? - No, je to divný.
Nech toho! Jordane, hned…
Přijdou sem a uvidí tě. Jordane! Vylez!
Eddie, co tady vůbec děláme?
Máma tetu Lacey nesnášela.
Blbost.
Tak proč jsme tady byli jen asi třikrát?
Hele, copak jsme mohli jít i jinam?
Kluci, večeře!
Cítím rybu.
Myslíš, že by nám objednali pizzu?
Co?
Dáš si k tomu chleba?
Aerolinky zaplatí psychologa.
Podle mě by to mohlo pomoct. Chápeš, prostě abys…
Aby sis měl s kým promluvit.
Teda, samozřejmě si můžeš naprosto kdykoli promluvit s námi.
Rozhodně.
Ale teď je toho na tebe hodně.
Ne, díky.
Jo. Popřemýšlím o tom.
Jo, bezva. Tady.
Sakra.
Tak jo, počkejte tady.
My… Víte, právě večeříme.
Běžte pryč. Zmizte odsud.
- Beso! Promiň. - Neomlouvej se. Už večeříte?
- Mám se stavit později? - No, jo…
Nic podobnýho jsem ještě neviděla.
- Viď? - Všichni ti novináři včera.
Kdy ti lidi pochopí, že chcete trochu soukromí?
Ahoj, Edwarde. Moc mě těší, já jsem Besa.
Zelené dveře vedle. Klepátko ve tvaru orla.
Za to nemůžu, bylo tam už před nastěhováním. Kdykoli zaklep.
Stydí se.
Zlatíčko, pozdrav ho, nekouše. Že nekoušeš, Edwarde?
- Mami. - Půjdeme.
Necháme vás. Tady je arroz con leche podle babiččina receptu, z Havany.
Ty jo, to nemuselo být.
Není zač. A tady je něco speciálního.
To je vážně…
Selenitová hůlka. Má léčivé schopnosti.
- Zamáváš nad dveřmi, nad tělem… - Super! Díky.
Jak se máš, Shay?
Kdybyste cokoli potřebovali, stačí říct.
- Že jo? - Pojď.
Dobře. Díky, tak jo.
- Budeš nám chybět, Adriano. - Mně to taky bude chybět.
A co máš v plánu?
Chodím do kurzu územního plánování na City College.
Vedoucí katedry říkal, že příští semestr můžu nastoupit k prezenčnímu studiu.
- No bezva, to zní skvěle. - Jo, takový je plán.
To ti přeju.
Kdybys něco potřebovala, řekni mi. Komukoli tady, jsme rodina.
Díky, Coro.
- Musíme něco probrat. - Dobře.
Sice oplakáváme tvou babičku, ale teď začne tuhý boj o její křeslo.
Jde o věc celonárodního významu. Lidi už ohlašují kandidaturu.
Musíme zvednout hozenou rukavici, a to rychle.
- Jde o odkaz tvé babičky. - Nebudu kandidovat, Coro.
Měla jsem na mysli spíš sebe.
Víš, dala jsi výpověď a teď studuješ.
- Usoudila jsem, že nech… - Ne, nechci.
Dobře.
Tak jsem tě chtěla poprosit, abys zvážila, že mě podpoříš.
Koho zajímá můj názor?
Jsi vnučka kongresmanky. To lidi zajímat bude.
Dělám tu 14 let. Jsem vedoucí kanceláře.
Znám tuhle práci i kongresmanku. Dokážu vyhrát.
- Jestli si to chceš promyslet… - Není třeba.
Máš mou podporu.
Díky.
Ach, Charlesi.
Byl jsi naše opora.
Dával jsi nám jistotu
a bezpodmínečnou lásku.
A…
Poslyš, vím, že jsem nebyla vždycky ta nejskromnější osoba na světě.
Milovals mě takovou, jaká jsem. Vždycky.
A my navždycky milujeme tebe.
A chybíš nám.
Teď ty.
Mám tě ráda, tati.
- Všechno jsem řekla už na pohřbu. - Dík, to bylo výstižný.
No jo.
Pořád musím myslet na tu zprávu.
- Jakou? - Tamtu. Tu, co nám poslal.
- Zjevně byl dost… - Jo.
- Dost rozrušený. - Ale měl být s náma.
No…
I když byl věčně v LA, naše narozky nikdy nepropásl.
- Tak moment. - Co je?
- Náš strom, naše lípa. - O čem to mluvíš?
- Ta… - Ta lípa.
Promiňte.
- Proboha, mami. - Promiňte!
- Mami! - Promiňte.
Stávala tady lípa, a teď je pryč.
Mami, on za to nemůže.
Panebože.
- Lípa, ano. - Ano, je pryč.
A víte, byla to vzrostlá lípa. Nádherná.
Když jsme tu byli na pohřbu,
upozornila jsem vedoucího pohřební služby, že…
Všimla jsem si drobné hniloby na kůře.
Ale teď je pryč.
A tohle je manželův hrob. A on v tom letadle ani neměl být.
- Zaspal a prošvihl let. - Mami.
Tak sedl hned na další letadlo a to se zřítilo na naše narozeniny.
- Mami. - A umřel a já nevím, co mám dělat.
Byl naše skála.
- Sedneme si? Jo. - Skála.
- Sedneme si? - Nevím, co teď.
- A jeho strom je pryč. - Já vím. Sedneme si.
- Promiňte. - Řeknete jim to?
Sedni si.
- Je tady hezky. - Jo.
- Promiňte, asi jsem tady špatně. - Hledáte podpůrnou skupinu?
Ano, síť podpory. Přišel mi o ní e-mail.
- Tak to jste tady správně. - Bezva, protože potřebuju pomoc.
Zaprvé…
Jo, potřebuju americký pas pro neteř, aby mohla do Ghany.
Kromě pasu řeším oznámení o vystěhování od sestřiny hrozně protivné domácí.
Vyhrožuje, že když nevyklidíme byt, vypne nám plyn a proud.
A navíc moje neteř nemluví. S nikým. Potřebuju, aby mluvila.
Tahle skupinka asi nabízí jiný druh podpory, než myslíte.
Jde o terapii. Pomoc s truchlením.
Aha. Takže si povídáte o pocitech?
No, kdybych to měl popsat co nejstručněji, tak v podstatě jo.
Pokračujte.
Ano, dám vám dvacetiprocentní slevu a to je má nejlepší nabídka.
Ano, ale moje kadibudky jsou kvalitou úplně jinde.
Jsou parfémované, krásně voní. Nabízíme levanduli, grep, ananas, meloun…
Ne, meloun je vyprodaný. Hele, konkurence nenabízí žádné vůně.
Ano, ozvěte se. Do 24 hodin.
Ano, na slyšenou.
Nemáme rádi řeči o hovně, ale život je na hovno a musíme to řešit.
To je fakt. Tady je číslo na zástupce pro práva nájemníků.
Zmiňte kancelář kongresmanky Washingtonové,
a zařídí, že dokud byt neopustíte, nikdo vám nic nevypne.
- A… - Dobře.
Ohledně pasu zkuste tyhle lidi.
- Sídlí až v Queensu. - Dobře.
Ale nikde nevyřídíte pas rychleji.
A pokud jde o to, že neteř nemluví,
sice toho o dětech moc nevím, ale možná jen potřebuje čas.
- Díky. - Jo.
- Jak se jmenujete? - Adriana.
Ať se v Ghaně daří.
Tak jo.
Je krásnej, nádhernej. Díky.
Hrozně jsem tu chtěla být, když jsi o ni přišla.
- Přepisovali jsme scénář… - To nevadí. Nic se nestalo.
Můžu toho vypít, kolik chci, a pokusíme se znovu.
Stala se vážná věc.
Dobře, takže to zkusíte znovu. To je váš plán?
Jo, to je plán.
Volali jste do té adopční agentury?
Jane.
Spojují rodiny s dětmi, co hledají domov. Jsou tam hodní a citliví.
Jo, úplní samaritáni.
Obírají zoufalý a zranitelný lidi o 50 000 dolarů.
Jestli je problém v penězích, můžu…
Nerozhazuj svoje prachy. To nedělej.
Vím, že ty máš po mámě její úžasný rozmnožovací orgány,
zatímco na mě zbyl vadnej čelistní kloub, ale nevzdám to.
Chci vlastní dítě, nechci adoptovat. A ty bys mi to sakra měla přát.
Jsi moje sestra.
To jsem se lekla.
Čí je to bunda?
Našla jsem ji doma. Chtělo to něco měkkýho.
Patří tvýmu tátovi?
Potřebuju narážet do měkkýho. Našla jsem ji ve skříni. Stačí, detektive?
Co to vlastně děláš? Co to má být?
Roller derby.
- Ty děláš roller derby? - Jo. Teda, až mě vezmou.
- Jaký je být slavnej? - Nejsem.
Takže všichni ti novináři přijeli omrknout pampelišky tvojí tety?
Máš…
- Tohle? To nic není. - Krvácíš.
Mám mnohem horší.
Měl jsi vidět tohle před týdnem. Úplně modro-černý. Drsný.
Jo, a vidíš tohle a tohle?
- A tohle? - Jo.
Všechno z bruslení.
Pěkně nebezpečný.
To se ví.
To máš z havárky?
Jo.
- A další zranění? - Hlavně na noze.
Jo, všimla jsem si. Ukážeš?
Jasně.
Humus. Zahojí se to?
Ještě nevědí. Snad jo.
To je na houby.
Ale mohlo by být mnohem hůř.
No nic, už bych měl jít.
Dobře.
Tak zas někdy.
Jo, měj se.
Začneme věřit v Boha.
No jasně.
Ne, fakt.
Jedině tak zůstaneme spolu. Ty, já…
Máma a táta.
Nemůžeš jen tak začít věřit. Tak to nefunguje.
- Co to děláš? - Modlím se.
- Nejsme Židi. - Napůl jo.
Z tátovy strany.
Dědí se to po matce.
- Nemůžeš jen tak začít věřit. - Nech toho rozumování, jo?
To je modlitba nad vínem. Chováš se úplně nesmyslně.
To, že se prohlásíš za věřícího, nám naše nevrátí.
Tak co sakra navrhuješ ty? Proč nepřijdeš s něčím lepším?
Amen.
Dobrou, blbečku.
Oznamuji kandidaturu na kongresmanku za 13. okrsek města New York.
Znám tenhle okrsek líp než kdokoli jiný.
Znám kongresmanku Washingtonovou líp než kdokoli jiný.
Znám tuhle práci líp než kdokoli jiný.
Jsem na tuhle práci ta nejvhodnější osoba.
Tvůj příběh je síla.
Úplně mě rozbrečel. Celá země brečela.
Byl za tím Bůh. Určitě.
Bůh tě zachránil.
Díky.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Dobrý den.
Jeho zranění se hojí.
Do levé nohy se mu vrací pohyblivost, což moc ráda vidím.
To je super. Bezva. Já věděla, že se to zlepšuje.
- Neříkala jsem to? - Jo…
Ale mám velké obavy. Zase ztratil na váze.
Já vím, je kost a kůže. Pracuju na tom.
Dělala jsem si průzkum. Kompletní.
Jsem trochu blázen do výživy, tak už jsem leccos věděla.
Teď když je konečně doma, můžu se na to pořádně vrhnout.
Stravu v té nemocnici občas nešlo ani považovat za jídlo.
Tady mám obsah.
- To je skvělé. - Recepty jsou vzadu.
Paní Curtisová, musím vám něco říct. Stojíme na klíčové křižovatce.
Edward je se svou vahou v pátém percentilu.
Tohle směřuje, kam nemá.
Jestli se nic nezmění, skončí tady u nás s vyživovací trubicí.
To nikdo nechceme.
Musí jíst.
Je jedno co.
Teď do něj musíte dostat kalorie.
Jasné?
- Dee Dee. - Ahoj Brade.
- Jak se máš? - Je mi to tak hrozně líto.
- Děkuju. - Já…
- Neumím si představit, čím procházíš. - Je… Je to fakt síla.
Ale vůbec to není znát.
- Vypadáš krásně jako vždy. - Děkuju.
Jo. No, můžeme…
- Ano. Díky. - Dobře, takže…
Dee Dee, mluvilas teď někdy s Charlesem o financích?
Myslím obecně o majetku a finančních závazcích?
No, víš, to byla jeho parketa.
Já na čísla moc nejsem.
Ale on díkybohu byl… Však víš, jaký byl.
- Měl to pod palcem. - Ano.
Já se to teď naučím.
Chápu.
No…
Tohle se nedá nijak zaobalit.
- Máte značné dluhy. - Dluhy?
Jo. Hypotéky, za které ručíte svým domem.
Záporný cash flow. Váš důchodový fond je vyčerpaný.
Všechno šlo z kopce, poté co odešel z Leightonu.
On z Leightonu neodešel.
Dee Dee, před rokem a půl dostal výpověď.
Ne.
To… To není možné, protože mi nic neřekl.
Řekl by mi to. Říkáme si všechno, takže…
Je mi líto, Dee Dee. Opravdu.
Věřil, že vaši finanční situaci zase obrátí k lepšímu.
Vím, že na tom pracoval.
Tak teď nevím…Co to tedy znamená?
Zoe je na Barnardu. Zbývají jí ještě tři roky a…
- Co mi to tu říkáš, Brade? - Dobře, jo.
Víš co? To se nějak vyřeší.
- Jo? Fajn. - No, tedy…
Nechci, aby došlo k nedorozumění. Čeká nás hodně práce.
Ale pro začátek musíme zarazit všechny výdaje, co nejsou naprosto nutné.
Veškeré utrácení musí okamžitě přestat.
Členství v klubech, nákupy oblečení, drahé večeře.
A musíš se zbavit všech nemovitostí kromě svého bydliště.
No, máme jen tu v Jersey.
Jak víš, tu ve Vermontu už jsme prodali.
Ne, teď myslím ten byt v LA.
Žádný byt v LA nemáme.
- Nechceš sklenici vody? - Ano, to by bylo úžasné. Díky.
Hned jsem zpátky.
Nesnáším to tady. Nikdy tady nenakupuju.
Stojí mi za to jezdit až do Whole Foods.
Ale i oni dovážejí většinu zboží ze zahraničí,
takže jejich uhlíková stopa je… To je fuk.
Snažím se říct… Však víš. Jsem…
Jsem v hajzlu.
To, co se stalo, je nefér.
Je to úplně na hovno.
Taky nemůžu jíst.
Vím, že tvou mámu nenahradím.
Vím, že to nejde, a ani se o to nesnažím.
Ale jsem tvá teta a postarám se o tebe, jak nejlíp dovedu. To ti slibuju.
A já svoje sliby plním.
Teď uděláme tohle.
Půjdeme dovnitř, vybereš si cokoli, co se ti bude zamlouvat,
a já to uvařím a pak to sníš.
Dobře?
Fajn.
Jdeme.
Tak jo.
- Tyhle? - Jo!
Skvělý, super.
Dobře.
Jo, ber. Vem si je, jasně.
Edwarde, já teď zaběhnu k řeznickýmu pultu pro červený maso.
- Mňam. - Dobře.
Pokračuj, vedeš si skvěle. Dobře? Hned se vrátím.
Moc mě to mrzí, Edwarde. Je mi to hrozně líto.
Kdo jsi?
- Mrzí mě, že jsi přišel o bratra. - Cože?
Amen.
Kámen, nůžky, papír, teď.
Papír balí kámen.
Panebože! Panebože!
Byl dehydrovanej. Teď je zpátky doma.
Sice stabilizovanej, ale není v pořádku.
Je v pátým percentilu tabulkové váhy.
Stačí málo a bude muset zpátky do nemocnice.
Doktoři si nejsou jistí, jestli se z toho někdy oklepe.
Snažím se…
Snažím se už devět let otěhotnět.
Možná to nevyšlo z dobrýho důvodu. Nevím, jak být někomu matkou.
A už vůbec ne Edwardovou matkou.
Totálně mi to přerůstá přes hlavu.
Topím se.
- Díky, Lacey. - Jo.
Zřejmě jsme dneska už vyčerpali čas. Má nás vystřídat sbor.
No, já bych vás ráda objala, jestli smím.
Nikdo neumí být matkou.
Becks.
Becks, už je čas jít.
Můžeme si kreslit doma.
Já nevěděla, že je malířka.
Ukážeš mi ten obrázek?
No ty jo.
No teda! Panebože, to je něco.
To nejsou jen tak nějací motýli. Poznávám je.
Jsou z přírodovědného muzea, že jo?
Tam je krásně. Je to moje nejoblíbenější místo.
Moje taky.
Adriana, mimochodem.
Já jsem Becks.
Nemáte hlad?
No jo, už se stalo.
Ale prostě mě naštvalo to tvrzení, že je pro tu práci ta nejvhodnější.
Kandiduje do funkce. Jistěže to bude tvrdit.
Ale není ta nejvhodnější.
A kdo teda je?
Chtěla jsi říct, že ty.
- Ne, nechtěla. To ne. - Ano, chtěla.
Ne, já jen… Ne.
To je fuk. Možná jo.
Proč nekandiduješ?
Chodila jsem s babičkou do kanceláře už od dětství. Od pěti let.
Ten okrsek mám už vepsaný v DNA.
A celý život jsem se chtěla stát kongresmankou.
Babička pro mě byla hrdinka.
Ale pak v té kanceláři skutečně děláš a přijde deziluze.
- Kvůli čemu? - Kvůli politice.
Hodně z těch lidí prostě sešlo ze své cesty
a já nechci být jednou z nich.
Víš, někdy si svou cestu nehledáme.
Někdy si ona najde nás.
To bylo hluboký.
Díky.
Měla bys kandidovat. Ty ze své cesty nesejdeš.
- Já prostě… - Co?
Nevím, kdy budu připravená.
Adriano, připravená už dávno jsi. Ale cítit se tak nebudeš nikdy.
Ahoj.
Jídlo tady už čeká.
Haló?
Slyšíte mě? Haló?
- Dovolala jsem se k Charlesi Cameronovi? - Ano. Promiňte, kdo volá?
Do prdele, Charlesi!
Vyjebals se mnou!
Každý truchlíme po svém.
A různě dlouho.
Doufám, že si tady navzájem dopřejeme tolik času a prostoru, kolik je potřeba.
Ale musíme pochopit, že k uzdravení nevede jedna konkrétní cesta.
Žádné mávnutí proutku.
Dostaneme se z toho, ale nikdo z toho nevyjde bez šrámů.
- Vážně ti to nevadí? - Pracuju na tom.
Klidně… Posaď se.
To je snad nejlepší den našeho manželství.
Je to dobrý.
To fakt ráda slyším.
Napij se. Potřebuješ tekutiny.
P-p-p-párky v těstíčku.
Nebeská mana. Dej si.
- Ne, díky. - Jen ochutnej.
Je to odporný.
A to nejlepší, co jsem kdy jedla.
Co s tím vším budeme dělat?
Asi jsem to trochu přehnala.
Ne, postaráme se o to. Bez obav.
Tak jo. Ještě na tom děláme.
Jo, postel už dorazila.
Chybí pár šroubků, bez kterých se to možná rozpadne.
Můžeme to vymalovat jinou barvou. A vybrat jiný povlečení.
Ne, tohle je moc pěkný. Děkuju.
Dej tomu čas, Edwarde. Dej tomu čas.
Dobrou noc.
Tak jo.
Tak dobrou noc. Sladký sny.
A kdyby ti byla zima, prostě zařvi. Nebo prostě kdyby něco, jsme hned vedle.
Kámen, nůžky, papír, teď.
Papír balí kámen.
Kámen, nůžky, papír, teď.
Papír balí kámen.
Dobrou, blbečku.
Ahoj, Edwarde.
Něco nám zbylo.
Díky.
Jo, za málo.
Je Shay doma?
- Shay? - Shay? Jsi oblečená?
Shay?
Shay, může Edward na skok za tebou?
Klidně.
Tak jo.
Bezva pokoj.
No dík.
Musím jít spát. Brzy.
Když nemám svých osm hodin spánku, je zle.
Dobře.
Mohl bych u tebe přespat?
Tady?
Na zemi.
Asi jo.
Dobrou, blbečku.
Co jsi to řekl?
Můžeš to říct taky?
Cože? Proč?
Prosím.
Dobrou, blbečku.
Překlad titulků: Růžena Svobodová