Nézz ide, pajti.
MENTŐS
Rendbe jössz, kölyök. Vigyázok rád.
Eddie.
Jordan?
Eddie?
- Jordan. - Eddie, segíts.
- Jövök. - Eddie.
- Eddie, haldoklom. - Ne félj.
Jövök.
- Segíts. Haldoklom. - Itt vagyok, Jordan. Itt vagyok.
- Itt vagyok. - Eddie.
Eddie.
- Eddie. - Istenem.
Hé, ne ájulj el, kishaver.
ANN NAPOLITANO KÖNYVE ALAPJÁN
KEDVES EDWARD
KÖSZÖNTÜNK ITTHON
- Körbemegyek érted. - Ez a csodafiú.
Köszönöm. Elnézést.
Kérem, vigyázzanak. Ez magánterület. Ez… Elnézést.
Gyere, drágám.
Ez a csodafiú.
- Milyen itthon lenni? - Ne is figyelj rá, Eddie.
Edward, mi a neved, Eddie vagy Edward?
Eddie? Drágám, elkésünk.
Eddie. Van asztalunk. Gyere.
Eddie, gyere!
A nevem Edward.
SZERETLEK TITEKET, NAGYON SAJNÁLOM.
„A magányos zarándokod.”
Mi a fasz?
Üdv. Ez a segítő csoport?
Igen. Isten hozott.
Mondhatok valamit, mielőtt a többiek ideérnek? Bizalmasan?
Persze.
Tizenhat hetes terhes vagyok.
Ó, teremtőm!
De rajtam kívül az egész világon csak a pasim tudja,
és ő halott.
És a szüleim toxikusak, és nem nagyon beszélünk.
És nem tudom, a pasim szülei tudnak-e a babáról.
Sőt, azt sem tudom, rólam tudnak-e, de terhes vagyok a babájával.
És félállásom van, és pocsék lakásom lakótársakkal, és így…
Nincs senkim, és bóklászom a városban,
remélve, hogy Gary talán küld egy jelet, ami…
Kezdek megbuggyanni.
És tudom, hogy ez gyászcsoport, de úgy érzem, az én gondjaim nagyobbak.
Értem.
Bocs, nem vagyok idevaló. Inkább megyek.
Várj, ne.
Hogy hívnak?
Linda.
Linda, figyelj rám. Gyere ide.
Tudom, hogy most mit érzel. Kétségbeesést. És dühöt.
És, tudod, vannak napok, amikor azt sem tudod, képes leszel-e tovább csinálni.
Figyelj, itt a helyed. Abszolút idevaló vagy.
Köszönöm.
Megölelhetlek? Adhatok egy ölelést?
Ölelkezős vagyok.
Kérsz egy muffint?
Nagyon finomak.
- A három testvérállam legjobb sütije. - Oké.
Jó választás. Az pont…
- csokis, tengeri sós, karamellás. Igen. - Karamell.
- Olyan jó, ugye? - Olyan jó.
Tényleg jó. Nem nagyon számítottam ölelésre és muffinra,
de ha ez a terápia, akkor totál benne vagyok.
- Tudom. - Ez tényleg jó.
Helló.
Üdv. Jó napot. Milo vagyok.
Üdv, Milo. Dee Dee vagyok.
- Üdv, Dee Dee. - Üdv.
Én viszem a segítő csoportot.
Klassz. Oké.
Akkor nem maga a terapeuta?
Nem, én nem vagyok terapeuta. Gyászoló vagyok.
Akkor ez… Ez ennyi?
Nem fog mondani semmit?
Bárki beszélhet, de nekem megfelel a csend is.
Akkor nem töri meg semmi a jeget?
Nekem melóznom kéne. Ráadásul otthon hagytam Edwardot a férjemmel,
ami olyan, mintha egy 12 éves fiút egy pasival hagytam volna,
akit nagyon imádok, de lényegében maga is 12 éves.
Várjunk. Azt mondta, 12 éves, Edward nevű fiú? Ez az az Edward?
Csak kimatekoztam.
Maga a nagynéni?
Igen. Az vagyok. Gondolom, én vagyok a nagynéni.
Sajnálom, hogy a sajtó zaklatja magukat.
Ő hogy van?
Maga hogy van?
Küszködöm vele.
Küszködöm vele, ahogy mi itt mind.
Az emberek azt gondolják rólam:
„Ő a nő, akinek az unokaöccse túlélte a légi katasztrófát.”
De elfelejtik, hogy közben…
az a nő vagyok, aki elvesztette a nővérét.
És a családomat.
Mindent egybevéve nagyon szar volt ez a március.
Szia, unokahugi.
Szabad?
Helló, teknőc. Kojo vagyok. Már biztos hallottál rólam.
Becks nagyon jóképű nagybátyja vagyok Ghánából.
Nem?
Egyáltalán nem hallottál rólam? Semmit?
Nem, ez… Legalább egyszer biztos említett.
Komolyan?
Egyetlenegyszer sem?
Semmi baj.
Már itt vagyok.
A gondodat viselem.
Jordan, állj le. Tönkreteszed.
Itt ez a csomó babacucc, de baba nincs.
- És akkor? - És akkor ez para.
Állj le! Jordan. Szállj…
Feljönnek és meglátnak. Jordan! Kifelé!
Eddie, miért vagyunk itt egyáltalán?
Anya utálta Lacey nénit.
Baromság.
Akkor hogyhogy egész életünkben kábé háromszor voltunk itt?
Hát, mi más választásunk volt, Jordan?
Srácok, vacsoraidő!
Halat szimatolok.
Szerinted van esély, hogy pizzát rendeljünk?
Mi az?
Adhatok egy szelet kenyeret?
A légitársaság fizeti a pszichológust.
Szerintem lehet, hogy jó ötlet. Tudod, csak hogy…
legyen valaki, akivel beszélhetsz.
Mármint bármikor, bármikor beszélhetsz velünk, persze.
Mindenképpen.
De annyi minden történik veled.
Nem, köszönöm.
Jó. Gondolkozom rajta.
Igen, jó. Tessék.
Szentségit.
Oké, csak várjatok itt.
Mi… Tudják, épp vacsorázunk.
Menjenek el. Tűnés!
- Ó, Besa. Sajnálom. - Épp leültetek vacsorázni?
- Jöjjek vissza később? - Hát, igen…
Én ilyet még nem láttam, mint…
- Ne is mondd. - …tegnap.
Ezek az újságírók!
Hogy nem lehet tiszteletben tartani az ember magánéletét?
Szia! Edward, örülök, hogy megismerhetlek! Besa vagyok.
A szomszédok vagyunk, zöld ajtó. Béna sas kopogtató.
Nem tehetek róla, már ott volt, mikor ideköltöztünk. Kopogj be bármikor.
Kicsit félénk.
Kicsim, köszönj Edwardnak. Nem harap. Igaz, Edward?
- Anya. - Megyünk,
mert esztek. A nagyim arroz con lechéjét csináltam nektek, havannai specialitás.
Nahát. Igazán nem kellett volna.
Ugyan már. És ez nagyon különleges.
Ó, ez olyan…
Szelenitpálca. Gyógyító ereje van.
- Rásuhinthattok az ajtóra… - Fantasztikus. Köszönjük.
Szia. Mizu, Shay?
Komolyan, itt vagyunk, ha bármire szükségetek van.
- Igaz, Shay? - Gyere.
Jól van. Oké, köszönöm. Oké.
Hiányozni fogsz innen, Adriana.
- Nekem is hiányozni fog. - Mik a terveid?
Hát, elkezdtem várostervezés-órákra járni a City College-ba.
Úgyhogy beszéltem a tanszéki elnökkel,
azt mondta, a jövő félévet kezdhetem teljes időben.
- Klassz. Remekül hangzik. - Igen, ez a terv.
Jó neked.
Én itt mindig bármiben segítek. Mind segítünk. Család vagyunk.
Köszönöm, Cora.
- Valamiről beszélnünk kell. - Oké.
Tudom, hogy még a nagymamádat gyászoljuk, de a székéért heves küzdelem fog indulni.
Az egész ország figyel. Egyesek már bejelentéseket tesznek.
Közzé kell tennünk a jelöltünket, mégpedig gyorsan.
- Ez a nagyanyád örökségéről szól. - Én nem indulok, Cora.
Igazából magamra gondoltam.
Mivel te kilépsz, egyetemre mész…
- Hát gondoltam, te nem… - Nem, én nem is.
Oké.
Azt akartam kérdezni, hogy megkapom-e a támogatásodat.
Kit érdekel, hogy én mit gondolok?
Te a képviselőasszony unokája vagy.
Érdekelni fogja őket.
Itt vagyok 14 éve, én vagyok a kabinetfőnöke.
Ismerem a munkát, ismerem őt. Meg tudom nyerni.
- Ha gondolkodási időt kérsz… - Nem, nem kérek időt.
Megkapod a támogatásomat.
Köszönöm.
Ó, Charles.
Te voltál az erős támaszunk.
Biztonságot nyújtottál, és…
feltétlen szeretetet.
És…
figyelj, tudom, hogy nem voltam mindig a legkisebb igényű ember a világon.
Azért szerettél, aki vagyok. Mindig.
És mi mindig szeretünk.
És hiányzol nekünk.
Rajta.
Szeretlek, apa.
- Elmondtam, amit kellett… - Kösz, édes.
- …a temetésen, anya. - Velős.
Oké.
Folyton az üzenete jár a fejemben.
- Üzenet? - Az üzenet, anya. Amit küldött.
- Hát nyilvánvalóan egy olyan… - Igen…
- …felfokozott állapotban volt. - De velünk kellett volna lennie.
Hát…
Bármennyit is volt L.A.-ben, sosem hagyta ki a szülinapunkat.
- Egy pillanat. - Mi az?
- A fánk, a hársfánk. - Milyen fánk?
- A… - A hársfa.
Elnézést.
- Úristen, anya. - Úristen. Elnézést!
- Anya… - Elnézést.
VIGYÁZAT
Volt itt egy hársfa, és már nincs itt.
Anya, neki semmi köze hozzá.
Úristen.
- A hársfa, igen. - Igen. Eltűnt.
És ez… Tudja, egy terebélyes fa volt. Gyönyörű volt.
És mikor itt voltunk a temetésen,
megjegyeztem a temetkezési vállalkozónak, hogy én…
Volt egy kis rothadás a kérgén.
De most nincs itt a fa.
És ez a férjem sírja.
És nem is kellett volna azon a gépen ülnie.
- Elaludt, és lekéste a gépét. - Anya.
Ezért a következővel jött, ami lezuhant a születésnapunkon.
- Anya. - És meghalt, és nem tudom, mit csináljak.
Ő volt a mi kősziklánk.
- Üljünk le. Tudom. - Ő volt a kősziklánk.
- Leülünk? - És nem tudom, mit csináljak,
és a fája eltűnt.
Tudom. Üljünk le.
- Sajnálom. - Tudna szólni nekik?
Ülj le.
- Ez szép. - Igen.
Bocs, azt hiszem, rossz helyen járok.
Várjon, a segítő csoportot keresi?
Igen, a segítő hálózatot. Kaptam egy e-mailt.
- Akkor jó helyen van. - Oké, jó, mert kell a segítség.
Először is…
Kell egy amerikai útlevél az unokahúgomnak, hogy hazavigyem Ghánába.
Az útlevélen felül
a húgom nagyon goromba főbérlőnője kilakoltatással fenyeget,
azt mondja, lekapcsolja a gázt és az áramot,
ha nem hagyjuk el a lakást.
Valamint az unokahúgom nem beszél. Senkivel. Szóra kell bírnom.
Szerintem ez másfajta segítő csoport, mint gondolta.
Ez itt terápia, gyászfeldolgozás.
Értem. Szóval az érzéseikről beszélnek?
Nos, ha lecsupaszítjuk a puszta lényegére,
akkor alapvetően igen.
Folytassák.
Igen. Húsz százalék kedvezményt adok, és ez a legjobb ajánlatom.
Igen, de az én potyi-budijaim elsőrangú minőségűek.
Illatosítottak, csodás illatuk van.
Van levendulás, grapefruitos, ananászos, görögdinnyés…
Nem, a görögdinnyés kifogyott. Nézze,
a konkurenciának nincs illatosított budija.
Igen, hívjon vissza. Van 24 órája.
Oké, viszhall.
A népek nem szeretnek a szarról beszélni, de a szar a valóság.
Beszélni kell róla.
Ez így van.
Ez egy bérlők jogait képviselő csoport száma.
Ha megmondja, hogy Washington képviselőasszony irodája küldte,
elintézik, hogy senki ne kapcsolja le a közműveket, míg ott vannak.
- És… - Oké.
…az útlevél ügyében próbálja meg őket.
- Queensben vannak… - Oké.
…de náluk kap leghamarabb gyorsított útlevelet.
És ami az unokahúga némaságát illeti,
nem tudok sokat a gyerekekről, de talán csak idő kell neki.
- Köszönöm. - Nincs mit.
- Hogy hívják? - Adriana.
Sok szerencsét Ghánában.
Oké.
Gyönyörű. Köszönöm.
Összetört, hogy nem lehettem ott, mikor elvesztetted őt.
- Át kellett írni egy forgatókönyvet, én… - Nem nagy dolog.
Ihatok, amennyit akarok, és megpróbáljuk újra.
De, ez nagy dolog.
Szóval próbálkoztok még. Ez a terv?
Igen, ez a terv.
Felhívtátok azt az adoptációs ügynökséget?
Jane.
Összehozzák a családokat otthonra vágyó gyerekekkel. Kedvesek és érzékenyek.
Ja, nagy humanitáriusok.
Leveszik 50 000 dolcsira a kétségbeesett, sebezhető embereket.
Ha a pénzről van szó, kisegíthetlek. Én…
Ne szórd a pénzedet. Ne csináld ezt.
Rájöttem, hogy anya rád hagyta az arany szaporítószerveit…
rám csak a rágóízületi diszfunkcióját, de nem adom fel.
Babát akarok, nem adoptáltat, és neked is kurvára ezt kéne akarnod nekem.
A nővérem vagy.
Nyomi.
Kié ez a dzseki?
A házban volt. Kell valami puha az ütközéshez.
Az apádé, vagy ilyesmi?
Kellett valami puha az ütközéshez.
A szekrényben volt. Ez így megfelel, Vanmégkérdés Ed?
És mit csinálsz? Mi ez?
Görkoriderbi-edzés.
- Görkoriderbizel? - Aha.
Fogok. Lesz próbafutamom.
- És milyen híresnek lenni? - Nem vagyok híres.
Oké. Szóval a sok riporter azért volt itt, hogy lássák, hogy nő a nénikéd pitypangja?
Van ott egy…
- Ez? Ez semmi. - Vér. Aha.
Ennél sokkal rosszabb is van.
Láttad volna egy hete. Totál kék-zöld volt. Nagyon állat.
És látod ezt és ezt?
- És ezt? - Igen?
Mind görkoriderbis.
Elég veszélyesnek tűnik.
Az tuti.
Az a zuhanástól van?
Aha.
- Van más említésre méltó sérülésed? - Főleg a lábamon.
Ja, észrevettem. Megnézhetem?
Persze.
Ó, durva. Teljesen meg fog gyógyulni?
Még nem tudják. Remélem.
Ez biztos szar.
De, mondjuk, lehetne sokkal rosszabb.
Na mindegy, már mennem kéne.
Oké.
Majd látlak.
Aha, szia.
El kéne kezdenünk hinni Istenben.
Ja, persze.
Nem vicc.
Csak úgy tudunk mind együtt maradni. Te, én…
Anya és apa.
Nem kezdhetsz el hinni Istenben. Nem így működik.
- Mit csinálsz? - Imádkozom.
- Nem is vagyunk zsidók. - Félzsidók vagyunk.
Apa ágán.
A judaizmus anyai ágon örökítődik.
- Nem kezdhetsz hinni Istenben. - Leállnál, okostóni?
Oké?
Ez a borimádság. Értelmetlenséget zagyválsz.
Ne mondd, hogy hiszel Istenben, várva, hogy anyáék visszajöjjenek.
Akkor mi a faszt javasolsz, he?
Miért nem mondasz jobb ötletet?
Ámen.
Jó éjt, hülye.
Alázatosan bejelentem jelöltségemet New York város 13. kongresszusi kerületében.
Mindenkinél jobban ismerem ezt a kerületet.
Mindenkinél jobban ismerem Washington képviselőasszonyt.
Mindenkinél jobban ismerem ezt a munkát.
Én vagyok a legjobb ember erre a posztra.
A történeted elképesztő.
Sírtam, mikor hallottam. Persze az egész ország sírt.
Isten volt az. Csak így lehetett.
Isten megmentett.
Köszönöm.
- Üdv. - Jó napot.
Üdv.
A sebei gyógyulnak.
Jobban mozog a bal lába, amit örömmel látok.
Ez remek. Annyira jó. Én is úgy véltem, hogy javul.
- Mondtam, ugye? - Mondta…
De nagyon aggódom. Tovább fogyott.
Tudom. Egy kóró. Rajta vagyok.
Utánanéztem mindennek.
A táplálkozás a mániám, úgyhogy elég jártas vagyok a témában.
Most, hogy végre itthon van, tényleg ráállhatunk erre.
Amit a kórház megpróbált kaja címen beadni, az kriminális volt.
Itt van benne az összetevők listája.
- Ez nagyszerű. - A receptek meg hátul.
Mrs. Curtis, meg kell értenie.
Kritikus ponthoz értünk.
Edward az alsó öt százalékba esik a súlya szerint.
Rossz irányba halad a dolog.
Ha ez nem fordul meg, vissza kell vennem,
és csövön át kell táplálnunk.
Ezt senki sem akarja.
Ennie kell.
Mindegy, hogy mit.
Kalóriát kell tennie a fiú testébe, azonnal.
Oké?
- Dee Dee. - Szia, Brad.
- Hogy vagy? - Hihetetlenül sajnálom.
- Szia. Köszönöm. - Én…
El sem tudom képzelni, min mész keresztül.
Ez valami más.
Meg kell mondjam, ki nem találnám.
- Gyönyörű vagy, mint mindig. - Köszönöm.
Igen. Hát, akkor talán…
- Igen, jó. Köszönöm. - Oké. Nézzük…
Dee Dee… te és Charles beszéltetek mostanában pénzügyekről?
Eszközök és kötelezettségek tekintetében?
Hát, tudod… Ez az ő reszortja volt.
Nem vagyok az a bal agyféltekés típus.
Hála istennek, ő olyan, hát, tudod, milyen volt.
- Ő vágta a témát. - Igen.
De majd beletanulok.
Igen. Értem.
Öm… Hát, öö…
Nem nagyon lehet ezt szépíteni.
- Jelentős mennyiségű adósságról van szó. - Adósság?
Igen. Jelzálog van a házakon.
Negatív pénzforgalom.
A nyugdíjalap kifogyott.
Rosszra fordultak a dolgok, amióta elment a Leightontól.
Nem ment el a Leightontól.
Dee Dee, Charles másfél éve elvesztette az állását.
Nem.
Ez lehetetlen, mert nem mondta.
Elmondta volna. Elmondunk egymásnak mindent, úgyhogy…
Sajnálom, Dee Dee. Őszintén.
Azt hitte, hogy vissza tudja fordítani az anyagi helyzeteteket.
Tudom, hogy ezen dolgozott.
Hát én nem… Ez mit jelent?
Dehát Zoe a Barnardra jár. Még van három éve…
- Mit akarsz mondani, Brad? - Oké. Hát…
Tudod, mit? Ez meg fog oldódni.
- Tényleg? Oké. - Hát, n…
Nem… Ne érts félre. Úgy értem, sok a dolgunk,
de először is szabaduljunk meg mindentől, ami nem abszolút szükséges.
Le kell állítani a készpénzes költést. Azonnal.
Klubtagságok, ruhavásárlás, drága vacsorák.
És meg kell válni minden ingatlantól
az elsődleges lakhelyeden kívül.
Hát, csak a jersey-i házunk van.
Mint tudod, a vermonti házat már eladtuk, úgyhogy…
Nem. Én a lakásra célzok L.A.-ben.
Nincs lakásunk L.A.-ben.
- Kérsz egy pohár vizet? - Igen, az csodás lenne. Köszönöm.
Rögtön jövök.
Gyűlölöm ezt a helyet. Sosem vásárolok itt.
Mindent elkövetek, hogy a Whole Foodsnál vásároljak,
de még ők is más országokból importálják a legtöbb terméküket,
úgyhogy a karbonlábnyomuk… Nem érdekes.
A lényeg… Érted a lényeget. Én…
Zakkant vagyok.
Nem igazságos, ami történt, Edward.
Kibaszott szívás.
Én sem tudok enni.
Tudom, hogy sosem pótolhatom anyudat.
Tudom, hogy nem megy, nem is erőltetem.
De a nagynénéd vagyok.
És mindent megteszek, hogy gondoskodjam rólad. Ígérem.
És nem szegem meg az ígéreteimet.
Szóval mondom a szitut.
Bemegyünk oda, kiválasztod, amit csak megkívánsz,
én elkészítem, és te megeszed.
Oké?
Jó.
Gyerünk.
Jól van.
- Ilyet? - Igen!
Remek. Kitűnő.
Jó.
Persze, bátran! Jöhet. Persze.
Edward, elmegyek a vörös húsért a henteshez.
- Nyami. - Oké.
Vásárolj tovább. Jól csinálod. Oké? Rögtön jövök.
Úgy sajnálom, Edward. Úgy sajnálom.
Te ki vagy?
- Sajnálom, hogy elveszítetted a bátyádat. - Mi?
Ámen.
Kő, papír, olló, most.
A papír veri a követ.
Úristen!
Kiszáradt. Már otthon van.
Stabil az állapota. De nincs jól.
Az alsó öt százalékba esik a súlya szerint.
És közel áll ahhoz, hogy vissza kelljen tenni a kórházba.
Az orvosok nem biztosak benne, hogy fog még fejlődni.
Próbáltam…
Próbáltam teherbe esni az elmúlt kilenc évben.
Talán oka van, hogy nem történt meg.
Nem tudom… Nem tudom, hogy kell anyának lenni.
És határozottan nem tudom, hogy kell Edward anyjának lenni.
Ehhez a helyzethez én olyan nagyon kevés vagyok.
Fuldoklom.
- Köszönjük, Lacey. - Igen.
Úgy nézem, mára ennyi időnk volt. Egy kórus jön ide utánunk.
Én szeretnélek megölelni, ha lehet.
Senki sem tudja, hogy kell anyának lenni.
Becks.
Becks, mennünk kell.
Becks, majd otthon rajzolhatunk.
Nem mondta, hogy az unokahúga művész.
Megnézhetem, mit rajzolsz?
Atyaég.
Nahát! Atyaég. Hűha.
Ezek nem akármilyen pillangók. Felismerem őket.
Ezek a Természettudományi Múzeumból vannak, ugye?
Gyönyörű. Az nagyjából a kedvenc helyem a világon.
Nekem is.
Adriana vagyok egyébként.
Én Becks.
Nem éhes?
Mindegy, veszett fejsze.
Csak olyan bosszantó volt, mikor mondta, hogy ő a legjobb erre a munkára.
Hát, indul a posztért. Naná, hogy ezt mondja.
Hát nem ő a legjobb a posztra.
Akkor ki?
Azt akarta mondani, hogy maga.
- Nem akartam! Nem. - De. Azt akarta.
Nem. Én nem… Nem.
Mindegy. Talán igen.
Hát miért nem indul?
Tudja, úgy nőttem fel, hogy mentem az irodába nagyanyámmal
ötéves korom óta.
A 13. választókerület a DNS-emben van.
És egész életemben mindig csak képviselő akartam lenni.
Tudja, a nagyanyám volt a hősöm.
De ha az ember elkezd dolgozni az irodában, akkor eléggé kiábrándul.
- Miből? - A politikából.
Nagyon sok megtévedt ember van ott,
és én nem akarok közéjük tartozni.
Tudja, néha nem mi választjuk az utunkat.
Néha az út választ minket.
De filozofikus.
Köszönöm.
Indulnia kéne. Maga nem fog megtévedni.
- Csak nem… - Mi az?
Nem tudom, mikor leszek rá készen.
Adriana, már készen van rá. És sosem lesz rá készen.
Szia.
Itt vár rád a kajád.
Halló?
Van ott valaki? Halló?
Charles Cameron lakása?
Igen, az. Bocsánat, kivel beszélek?
Kurva anyád, Charles!
Átbasztál!
Mind másként gyászolunk.
A saját tempónkban.
Azt remélem, hogy a csoport tagjai megadják egymásnak a kellő időt és teret.
De azt meg kell értenünk, hogy nincs recept a gyógyulásra.
Nincs varázsszer.
Ki fogunk mászni ebből. De egyikünk sem ússza meg sértetlenül.
- Részedről biztos rendben? - Dolgozom rajta.
Tessék… Ülj le.
Talán ez a házasságom legnagyszerűbb napja.
Finom.
Úgy örülök, hogy ízlik.
Igyál egy kis vizet. Nehogy kiszáradj.
K-K-K-K-K-Kukoricás hot dog.
Mennyei manna. Kóstold meg.
- Én… Nem, kösz. - Na. Egy harit.
Ez gusztustalan.
És életemben nem ettem ilyen jót.
Mit csinálunk ezzel a rengeteg kajával?
Azt hiszem, kicsit túltoltam.
Nem. Megoldjuk. Ne aggódj.
Oké, kicsim. Még dolgozunk rajta.
Ja, de az ágy végre megérkezett.
Hiányzik pár szög és csavar, némelyik szerkezetileg fontos.
Átfesthetjük, ha nem tetszik a színe. És választhatsz más ágyneműt.
Nem. Ez nagyon szép. Köszönöm.
Jó lesz, Edward. Csak türelem.
Jó éjt.
Oké.
Jól van, jó éjt. Szép álmokat.
És ha fáznál, csak rikkants. Vagy ha bármi kell. A szomszédban vagyunk.
Kő, papír, olló, most.
A papír veri a követ.
Kő, papír, olló, most.
A papír veri a követ.
Jó éjt, hülye.
Szia, Edward.
Maradt pluszban.
Köszönjük.
Jó, oké.
Shay itthon van?
- Shay? - Shay! Fogadóképes vagy?
Shay.
Hé, Shay. Nem baj, ha Edward beköszön?
Felőlem.
Oké.
Menő a szobád.
Hű, kösz.
Aludnom kell. Elég hamar.
Ha éjjel nem alszom nyolc órát, rossz dolgok történnek.
Oké.
Lehetne, hogy itt aludjak?
Itt?
A padlón.
Felőlem.
Jó éjt, hülye.
Mit mondtál?
Csak vissza tudnád mondani?
Mi? Miért?
Kérlek.
Jó éjt, hülye.
A feliratot fordította: Speier Dávid