Skaties uz mani, draudziņ.
GLĀBĒJI
Tev viss būs labi. Esmu pie tevis.
Edij.
Džordan?
Edij?
- Džordan. - Edij, palīdzi man.
- Es nāku. - Edij.
- Edij, es mirstu. - Neuztraucies.
Es nāku.
- Palīdzi man. Mirstu. - Esmu te, Džordan. Esmu te.
- Esmu te. - Edij.
Edij.
- Edij. - Ak dievs.
Ei, paliec ar mani, draudziņ.
PAMATĀ ANNAS NAPOLITANO GRĀMATA
SVEICAM MĀJĀS
- Es aiziešu tev pakaļ. - Brīnumzēns.
Paldies. Atvainojiet.
Lūdzu, atvainojiet. Tā ir privāta lieta. Atvainojiet.
Nāc, mīļais.
Brīnumzēns.
Kāda sajūta mājās?
Edij, ignorē viņu.
Edvard, kā tevi uzrunāt - Edijs vai Edvards?
Edij? Mīļais, mēs kavējam.
Edij. Mums ir galdiņš. Nāc!
Edij, ātrāk!
Mani sauc Edvards.
MĪLU ABAS. PIEDODIET. MĪLU,
"Vientuļais svētceļnieks".
Kas par sviestu?
Sveiki. Vai te ir atbalsta grupa?
Jā. Laipni lūdzu.
Drīkstu jums ko pateikt, pirms ieradušies citi? Zem četrām acīm.
Protams.
Esmu 16 nedēļas stāvoklī.
O, ak tu debestiņ.
Bet vienīgais cilvēks pasaulē, kurš to zina, ir mans puisis,
un viņš ir miris.
Mani vecāki ir neciešami, un mēs īsti nesarunājamies.
Un es nezinu, vai viņa vecāki zina par mazuli.
Es pat nezinu, vai viņi zina par mani, bet man ir viņa bērns.
Man ir pusslodzes darbs un sūdīgs dzīvoklis ar istabas biedrēm un…
Man neviena nav, un es klīstu pa pilsētu,
domādama, ka varbūt Gerijs atsūtīs zīmi, kas ir…
Es jūku prātā.
Un es zinu, ka šī ir sērojošo grupa, bet jūtu, ka manas problēmas ir lielākas.
Jā.
Atvainojiet, diez vai es te iederos. Man jāiet.
Pagaidi, nē.
Kā tevi sauc?
Linda.
Linda, paklausies. Nāc.
Es zinu, kā tu tagad jūties. Vīlusies. Un dusmīga.
Un, zin, dažas dienas pat nezini, vai spēsi turpināt dzīvot.
Paklausies, tu te iederies. Tu pilnībā te iederies.
Paldies.
Drīkstu apskaut? Drīkstu tevi apskaut?
Man patīk apskāvieni.
Gribi kēksiņu?
Šie ir tik labi.
- Tuvējos štatos labākie. - Labi.
Laba izvēle. Tas ir…
- ar šokolādi, jūras sāli un karameli. Jā. - Karameli.
- Vai nav labs? - Tas ir labs.
Tiešām labs. Es tiešām negaidīju apskāvienu un kēksiņu,
bet, ja šī ir terapija, esmu ar visām četrām par.
- Es zinu. - Ļoti labi.
Sveiki.
Hei. Labdien. Mani sauc Mailo.
Sveiki, Mailo. Es esmu Dīdī.
- Sveiki, Dīdī. - Sveiki.
Es vadīšu atbalsta grupu.
Lieliski. Labi.
Tad jūs neesat psihoterapeite?
Nē, es neesmu psihoterapeite. Esmu sērotāja.
Tad tas ir… Tas ir viss?
Jūs neko neteiksiet?
Visi drīkst runāt, bet es neiebilstu pret klusumu.
Nebūs nekā, lai lauztu ledu…
Es kavēju darbu.
Nemaz nerunājot par to, ka atstāju Edvardu ar savu vīru,
kas būtībā nozīmē, ka 12 gadus vecu puiku atstāju ar vīrieti,
kuru es ļoti mīlu, bet kurš arī būtībā ir 12 gadus vecs.
Pagaidiet. Jūs teicāt - 12 gadus vecs zēns, vārdā Edvards? Tas Edvards?
Es tikai loģiski izsecinu.
Esat tā tante?
Jā. Jā, tā esmu es. Laikam esmu tā tante.
Man žēl, ka prese jūs neliek mierā.
Kā viņam iet?
Kā iet jums?
Kaut kā tieku galā.
Kaut kā tieku galā - kā mēs visi.
Cilvēki satiek mani, un viņi domā:
"Viņa ir tā sieviete, kuras māsasdēls izdzīvoja aviokatastrofā."
Bet viņi aizmirst, ka esmu arī…
sieviete, kura zaudēja vecāko māsu.
Un savu ģimeni.
Tā ka vispār tas bijis visai draņķīgs marts.
Sveika, māsasmeitiņ.
Drīkstu paņemt?
Sveiks, Bruņurupuci. Es esmu Kodžo. Noteikti esi par mani dzirdējis.
Esmu Beksas ļoti smukais tēvocis no Ganas.
Nē?
Tu it neko neesi dzirdējis? It neko?
Nē, tas… Vismaz reizi viņai bija mani jāpiemin.
Vai tiešām?
Pat vienu reizīti ne?
Būs labi.
Es tagad esmu te.
Es parūpēšos par tevi.
Džordan, beidz. Salauzīsi.
Viņiem ir tik daudz zīdaiņa mantu, bet zīdaiņa nav.
- Nu un? - Nu, spocīgi.
Beidz! Džordan. Kāp…
Viņi uznāks un ieraudzīs. Džordan. Kāp laukā!
Edij, kāpēc mēs vispār esam te?
Mamma ienīda tanti Leisiju.
Muļķības.
Tad kāpēc esam viņu apciemojuši kādas trīs reizes savā mūžā?
Nu, kāda mums bija izvēle, Džordan?
Puiši, vakariņas.
Smaržo pēc zivs.
Ir kāda iespēja piezvanīt uz picēriju?
Kas ir?
Varu tev iedot maizes šķēli?
Aviokompānija maksās par psihologu.
Domāju, tā varētu būtu laba ideja. Zini, lai tev…
lai tev būtu kāds, ar ko parunāt.
Nu, protams, tu vienmēr, vienmēr vari runāt ar mums.
Kā tad.
Bet tavā dzīvē tik daudz kas notiek.
Nē, paldies.
Jā. Es par to padomāšu.
Jā, labi. Lūdzu.
Nolādēts.
Labi, gaidi te.
Mēs… Ziniet, mēs vakariņojam.
Ejiet prom. Lasieties.
- O, Besa. Piedod. - Nē, jūs sēžat un vakariņojat?
- Man atnākt vēlāk? - Nu, jā…
Es nekad nebiju neko tādu redzējusi…
- Vai ne. - …kā vakar.
Visi tie preses ļaudis.
Kāpēc nevar saprast, ka cilvēkiem vajag nedaudz privātuma?
Sveiks. Edvard, priecājos iepazīties. Es esmu Besa.
Mēs dzīvojam kaimiņos, zaļās durvis. Ar dīvaino ērgļa klauvēkli.
Neesmu vainīga, tas bija, kad ievācāmies. Klauvē jebkurā laikā!
Kautrīgs.
Mīļā, sasveicinies ar Edvardu. Viņš nekodīs. Kodīsi, Edvard?
- Mammu. - Mums jāiet.
Jūs ēdat. Pagatavoju jums savas omes rīsu pudiņu - Havanas recepte.
Oho. Tev nebija tas jādara.
Nekas. Un šis ir kaut kas ļoti īpašs.
Tas ir tik…
Tas ir Mēness akmens zizlis. Tam piemīt dziedniecisks spēks.
- Varat pavēcināt pie ārdurvīm… - Satriecoši. Paldies.
Hei. Kā iet, Šeja?
Tiešām, mēs tepat esam, ja jums jebko ievajagas.
- Vai ne, Šeja? - Ejam.
Skaidrs. Labi, paldies. Labi.
Mums te tevis trūks, Eidriana.
Man arī trūks šejienes.
Nu, kādi ir tavi plāni?
Nu, es sāku klausīties lekcijas pilsētplānošanā Pilsētas koledžā.
Nu, es runāju ar dekānu,
viņš teica: nākamsemestr varu sākt pilna laika mācības…
- Lieliski. Tas izklausās lieliski. - Jā, tāds ir plāns.
Malacis.
Esmu gatava tev jebkā palīdzēt. Jā, mēs visi. Mēs esam ģimene.
Paldies, Kora.
- Mums par kaut ko jāaprunājas. - Labi.
Zinu, visi sērojam par tavu vecomāti,
bet ir tā, ka par viņas amatu notiks sīvas cīņas.
Tiks pievērsta valsts uzmanība. Cilvēki jau sniedz paziņojumus.
Mums jākaļ dzelzs, kamēr karsta.
- Runa par tavas vecāsmātes mantojumu. - Kora, es nekandidēšu.
Vispār es domāju par sevi.
Nu, tu aizej no darba, un tu dodies uz aspirantūru.
- Tāpēc pieņēmu, ka tu ne… - Nē, es netaisos.
Labi.
Nu, es gribēju jautāt, vai tu nevarētu būt mana atbalstītāja.
Kuram rūp, ko es domāju?
Tu esi kongresmenes mazmeita.
Viņiem rūpēs.
Esmu te nostrādājusi 14 gadus, esmu biroja vadītāja.
Es pazīstu šo darbu, pazinu viņu. Es varu uzvarēt.
- Ja tev vajag laiku, lai padomātu… - Nē, man nevajag laiku.
Es tevi atbalstīšu.
Paldies.
Ak, Čārlz.
Tu biji spēka pīlārs.
Tu mums sniedzi drošību un…
KEMERONS ČĀRLZS KRISTOFERS
…beznosacījuma mīlestību.
Un…
klau, es zinu, ka es ne vienmēr biju tā pieticīgākā būtne uz pasaules.
Tu mani mīlēji tādu, kāda es esmu. Vienmēr.
Un mēs vienmēr mīlēsim tevi.
Un mums tevis trūkst.
Aiziet!
Es tevi mīlu, tēt.
- Pateicu, ko vajadzēja, bērēs, mamm. - Paldies, mīļā. Tik kodolīgi.
Labi.
Visu laiku domāju par to īsziņu.
- Kuru īsziņu? - Īsziņu, mamm. To, ko viņš atsūtīja.
- Nu, viņš acīmredzot bija ļ… - Jā…
- …ļoti emocionālā stāvoklī. - Bet viņam bija jābūt ar mums.
Nu…
Lai cik daudz uzturējās Losandželosā, agrāk neizlaida mūsu dzimšanas dienas.
- Mirklīti. - Ko?
- Mūsu koks, mūsu liepa. - Kāds koks?
- K… - Liepa.
Atvainojiet.
- Ak dievs, mammu. - Ak dievs. Atvainojiet!
- Mammu… - Atvainojiet.
Te bija liepa, un tās te vairs nav.
Mammu, viņam ar to nav nekāda sakara.
Ak dievs.
- Liepa, jā. - Jā. Tā ir pazudusi.
Un tas… Ziniet, tas bija liels koks. Tas bija skaists.
Un, kad mēs te bijām bērēs,
es uzrakstīju kapu priekšniekam, ka es…
Šķita, ka mizā ir mazi puves gabaliņi.
Bet nu koka vairs te nav.
Un tas ir mana vīra kaps.
Un viņam nemaz nevajadzēja būt tajā reisā.
- Viņš aizgulējās un nokavēja savējo. - Mammu.
Un tāpēc brauca ar nākamo, kas avarēja mūsu abu dzimšanas dienā.
- Mammu. - Un viņš nomira, un es nezinu, ko darīt.
Viņš bija mūsu klints.
- Apsēdīsimies? Tā ir. - Mūsu klints.
- Apsēdīsimies? - Nezinu, ko darīt.
Un pazudis viņa koks.
Tā ir. Apsēdīsimies.
- Atvainojiet. - Varat iedomāties?
Sēdi.
- Te ir jauki. - Jā.
Atvainojiet. Laikam esmu nepareizajā vietā.
Pag, meklējat atbalsta grupu?
Jā, atbalsta tīklu. Saņēmu e-vēstuli.
- Tad esat īstajā vietā. - Skaidrs, labi, jo man vajag atbalstu.
Pirmā lieta…
Tā, man vajag māsasmeitai Amerikas pasi, lai varu viņu vest uz Ganu.
Problēmas ir ne tikai ar pasi.
Manas māsas ļoti rupjā saimniece piesūta pavēstes par izlikšanu.
Viņa draud atslēgt gāzi un elektrību, ja neatbrīvosim dzīvokli.
Un vēl - mana māsasmeita nerunā. Ne ar vienu. Man vajag, lai runā.
Šķiet, šī ir cita veida atbalsta grupa, nekā jūs domājāt.
Te notiek sarunu terapija sērojošajiem.
Skaidrs. Tad jūs runājat par savām izjūtām?
Nu, ja mēs to reducējam uz visvienkāršāko,
tad būtībā jā.
Turpiniet.
Jā. Es došu 20 % atlaidi, un tas ir mans labākais piedāvājums.
Jā, bet manas pārvietojamās tualetes ir labākās kvalitātes.
Aromatizētas, tās skaisti smaržo.
Mums ir lavandas, greipfrūtu, ananasu, arbūzu…
Nē, arbūzu ir izpārdotas. Paklau,
maniem konkurentiem nav aromatizētu tualešu.
Jā, atzvaniet. Jums ir 24 stundas.
Labi, atā.
Cilvēkiem nepatīk runāt par sūdiem, bet sūdi ir realitāte.
Par tiem ir jārunā.
Jā, tā ir.
Te būs numurs īrnieku tiesību aizstāvības grupai.
Ja pateiksiet viņiem, ka jūs sūtīja kongresmenes Vašingtones birojs,
parūpēsies, lai tikmēr, kamēr tur esat, neviens komunālos pakalpojumus neatslēdz.
- Un… - Labi.
…pases jautājumā mēģiniet piezvanīt šiem.
- Viņi ir Kvīnsā… - Labi.
…bet no viņiem var visātrāk dabūt paātrināto pasi.
Un, kas attiecas uz māsasmeitas nerunāšanu,
es diez ko daudz par bērniem nezinu, bet varbūt viņai vienkārši vajag laiku.
- Paldies. - Jā.
- Kā jūs sauc? - Eidriana.
Lai veicas Ganā!
Labi.
Tas ir skaists. Paldies.
Es biju sagrauta, ka nevarēju būt ar tevi, kad tu viņu zaudēji.
- Man bija scenārija pārrakstīšana… - Nekas nopietns.
Varu dzert, cik gribu, un tad mēs mēģināsim atkal.
Tas ir gan kaut kas nopietns.
Labi, tātad mēģināt atkal. Tāds ir plāns?
Jā, tāds ir plāns.
Vai tu piezvanīji tai adopcijas aģentūrai?
Džeina.
Atrod ģimenēm bērnus, kuriem vajag mājas. Viņi ir laipni un iejūtīgi.
Jā, viņi ir lieliski humānisti.
Viņi ņem 50 000 dolāru no izmisušiem, ievainojamiem cilvēkiem.
Ja ir runa par naudu, varu palīdzēt. Es…
Nemētājies ar naudu! Nedari to!
Es saprotu, ka mamma tev nodeva savu zelta reproduktīvo sistēmu,
bet man apakšžokļa disfunkciju, taču es nepadošos.
Es gribu bērniņu, es negribu adoptēt, un tev būtu mani jāatbalsta, sasodīts.
Tu esi mana vecākā māsa.
Šausmas.
Kam ir tā jaka?
Tā bija mājās. Vajag kaut ko mīkstu, pret ko triekties.
Tava tēta, vai tamlīdzīgi?
Vajadzēja ko mīkstu, pret ko triekties.
Tā bija skapī. Derēs, žurnālista kungs?
Ko tu dari? Kas tas ir?
Rollerdērbijs.
- Trenējies rollerdērbijā? - Jā.
Trenēšos. Man sarunāta atlase.
- Kā ir būt slavenam? - Es neesmu slavens.
Labi. Tu saki, ka tie reportieri bija te, lai redzētu, kā aug tavas tantes pienenes?
Tev ir…
- Tas? Nieks. - Asinis. Jā.
Man ir daudz trakāk bijis.
Būtu šo redzējis pirms nedēļas. Bija pilnīgi zilimelns. Tik forši.
Un vai redzi šo un šo?
- Un šo? - Jā?
Viss no rollerdērbija.
Šķiet visai bīstams.
Un kā vēl.
Vai tie no avārijas?
Jā.
- Ir vēl kādi savainojumi? - Pārsvarā kājai.
Jā, pamanīju. Parādīsi man?
Protams.
Baismīgi. Vai sadzīs normāli?
Ārsti vēl nezina. Cerams.
Noteikti stulbi.
Nu, šķiet, varētu būt daudz sliktāk.
Nu vienalga, man jāiet.
Labi.
Tiksimies.
Jā, tiksimies.
Šķiet, mums būtu jāsāk ticēt Dievam.
Jā, kā tad.
Nē, es nopietni.
Tikai tā mēs visi varam palikt kopā. Tu, es…
mamma un tētis.
Nevar sākt ticēt Dievam. Tas tā nenotiek.
- Ko tu dari? - Lūdzos.
Mēs pat neesam ebreji.
Esam pa pusei ebreji.
No tēta puses.
Jūdaismu pārmanto pa mātes līniju.
- Nevar tā sākt ticēt Dievam. - Beigsi būt visgudris?
Labi?
Tā ir lūgšana par vīnu. Tu esi nesakarīgs.
Nevar teikt, ka tici Dievam, un cerēt, ka atgriezīsies mamma un tētis.
Nu, velns, ko tad tu iesaki, a?
Izdomāsi kaut ko labāku?
Āmen.
Arlabunakti, muļķīt.
Es pazemīgi izvirzu savu kandidatūru Ņujorkas 13. Kongresa apgabalam.
Es zinu šo apgabalu labāk nekā jebkurš.
Es pazinu kongresmeni Vašingtoni labāk nekā jebkurš.
Es zinu šo darbu labāk nekā jebkurš.
Es esmu labākā kandidāte šim darbam.
Tavs stāsts ir brīnišķīgs.
Kad dzirdēju, raudāju. Nu, visa valsts raudāja.
Tas bija Dievs. Tam jābūt Dievam.
Dievs tevi izglāba.
Paldies.
- Sveiki. - Sveiki.
Sveiki.
Viņa brūces dzīst.
Kājā vairāk atjaunojies kustīgums, priecājos to redzēt.
Tas ir lieliski. Tas ir tik labi. Man šķita, ka kļūst labāk.
- Es tā neteicu, Džon? - Jā, viņa…
Bet esmu ļoti nobažījusies. Viņš ir vēl zaudējis svaru.
Zinu. Viņš ir maikste. Daru, ko varu.
Es pētu visu.
Mani aizrauj uztura mācība, tāpēc es jau visai daudz zināju.
Tagad, kad viņš beidzot ir mājās, es varu to izpildīt.
Tas, ko slimnīcā mēģināja iesmērēt kā ēdienu, bija pilnīgs noziegums.
Te ir saturs.
- Tas ir lieliski. - Aizmugurē ir receptes.
Kērtisas kundze, uzklausiet.
Esam pie kritiskā sliekšņa.
Edvards sver kā tikai 5 % viņa vecumā.
Tas iet nepareizā virzienā.
Ja tas nemainīsies, man būs viņš jāņem atpakaļ slimnīcā
un jābaro ar zondi.
Neviens to negrib.
Viņam ir jāēd.
Nav svarīgi, ko.
Jums tūlīt pat tā puika ķermenī jādabū kalorijas.
Labi?
- Dīdī. - Sveiks, Bred.
- Kā iet? - Man ir tik neizsakāmi žēl.
- Sveiks. Paldies. - Es…
Es nespēju iztēloties, kam tu ej cauri.
Tas ir kas nepiedzīvots.
Jāsaka, nemūžam nepateiktu.
- Tikpat skaista kā vienmēr. - Paldies.
Jā. Nu, vai mums…
- Jā, jā. Paldies. - Labi. Tad…
Dīdī, vai jūs ar Čārlzu pēdējā laikā pārrunājāt jūsu finanses?
Kas attiecas uz aktīviem un saistībām.
Nu, tu zini. Tas bija viņa lauciņš.
Man smadzeņu kreisā puslode ir vāja.
Tāpēc - paldies Dievam, zin, ka viņš bija tik… nu, tu zini, kāds.
- Nu, viņš par to gādāja. - Jā.
Tāpēc es mācīšos.
Skaidrs. Saprotu.
Nu…
To nevar pateikt nekā citādi.
- Ir izveidojies ievērojams parāds. - Parāds?
Jā. Ir izņemtas hipotēkas pret māju.
Negatīva naudas plūsma.
Pensijas fonds ir pilnīgi tukšs.
Kopš viņš aizgāja no Leighton, viss ir aizgājis galīgi šķērsām.
Viņš neaizgāja no Leighton.
Dīdī, Čārlzs zaudēja darbu pirms pusotra gada.
Nē.
Tas nav iespējams, jo viņš man nepateica.
Viņš būtu man pateicis. Mēs viens otram stāstījām visu, tāpēc…
Man žēl, Dīdī. Man tiešām žēl.
Viņš domāja, ka saglābs jūsu finansiālo situāciju.
Es zinu, ka viņš pie tā strādāja.
Tā, es… Ko tas nozīmē?
Proti, Zoja ir Bārnarda koledžā. Viņai vēl jāmācās trīs gadus, nu…
- Ko tu man saki, Bred? - Labi. Nu…
Zini? Tas pats atrisināsies.
- Ak tā? Labi. - Nu…
Es ne… Nepārproti. Mums ir daudz darāmā,
bet jāsāk ar to, ka mums jāatsakās no tā, kas nav absolūti nepieciešams.
Jāaptur naudas aizplūšana. Nekavējoties.
Klubu biedru naudas, apģērbu pirkumi, dārgas vakariņas.
Un jāatbrīvojas no visiem īpašumiem,
izņemot galveno dzīvesvietu.
Nu, mums ir tikai māja Džērsijā.
Kā tu zini, Vermontas māju pārdevām, tāpēc…
Nē. Es domāju dzīvokli Losandželosā.
Mums nav dzīvokļa Losandželosā.
- Vai gribi glāzi ūdens? - Jā, tas būtu brīnišķīgi. Paldies.
Tūlīt būšu atpakaļ.
Man riebj šis veikals. Nekad te neiepērkos.
Es parasti braucu milzu gabalu uz Whole Foods,
bet pat viņi vairumu produktu importē no citām valstīm.
Viņu oglekļa pēdas nospiedums ir… Nav svarīgi.
Es gribēju teikt… Tu saprati. Es…
Esmu sagājusi sviestā.
Tas, kas notika, nebija godīgi, Edvard.
Tas ir pagalam draņķīgi.
Es arī nespēju ieēst.
Es zinu, ka nemūžam neaizstāšu tavu mammu.
Es zinu, ka to nevaru, un es to necenšos.
Bet es esmu tava tante.
Un es darīšu, ko varu, lai par tevi parūpētos. Apsolu.
Un es turu solījumus.
Nu, vienosimies tā.
Mēs tur ieiesim, tu izvēlēsies jebko sev tīkamu,
un es to pagatavošu, un tu to ēdīsi.
Labi?
Labi.
Ejam!
Nu labi.
- Šos? - Jā!
Lieliski. Izcili.
Labi.
Jā, ņem tos. Ņem tos. Protams.
Edvard, es aizskriešu un paņemšu no miesnieka liellopa gaļu.
- Ņamm. - Labi.
Turpini iepirkties. Tev lieliski sanāk. Labi? Tūlīt būšu atpakaļ.
Man tik žēl, Edvard. Man tik žēl.
Kas tu esi?
- Man tik žēl, ka tu zaudēji brāli. - Ko?
Āmen.
Akmens, šķēres, papīrītis.
Papīrs ietin akmeni.
Ak dievs!
Viņš bija atūdeņojies. Tagad ir mājās.
Stāvoklis ir stabils. Bet viņam nav labi.
Svara ziņā kā tikai 5 % viņa vecumā.
Un ir tuvu tam, ka viņu atkal ieliks slimnīcā.
Ārsti nav pārliecināti, vai viņš jebkad pilnībā atkopsies.
Esmu centusies…
Esmu centusies pēdējos deviņus gadus palikt stāvoklī.
Varbūt ir iemesls, kāpēc tas nenotika.
Es neprotu būt māte.
Un es noteikti neprotu būt Edvarda māte.
Es šajā situācijā esmu kā zem ūdens.
Es slīkstu.
- Paldies, Leisij. - Jā.
Šķiet, šodien laiks beidzas. Tūlīt te nāks koris.
Nu, ja drīkstu, es gribētu jūs apskaut.
Neviena neprot būt māte.
Beksa.
Beksa, mums jāiet.
Beksa, varēsim pazīmēt, kad būsim mājās.
Jūs neteicāt, ka jūsu māsasmeita ir māksliniece.
Drīkstu apskatīt, ko tu zīmē?
Ak tu pasaulīt.
Oho. Ak tu pasaulīt. Oho.
Tie nav vienkārši kaut kādi tauriņi. Es tos pazīstu.
Tie ir no Dabas vēstures muzeja, vai ne?
Tur ir skaisti. Gandrīz vai mana mīļākā vieta pasaulē.
Mana arī.
Starp citu, es esmu Eidriana.
Es esmu Beksa.
Vai esi izsalkusi?
Vienalga. Kas bijis - bijis.
Tas bija tik tracinoši, kad viņa teica, ka ir labākā kandidāte tam darbam.
Nu, viņa kandidē uz amatu. Protams, ka viņa tā teiks.
Nu, viņa nav labākā kandidāte.
Kurš tad ir?
Tu taisījies teikt, ka tu.
- Nē, netaisījos. Nē. - Jā. Taisījies.
Nē. Es… Nē.
Vienalga. Varbūt taisījos.
Tad kāpēc tu nekandidē?
Zini, es uzaugu, iedama vecaimātei līdzi uz biroju
kopš sava piecu gadu vecuma.
Kongresa 13. apgabals ir manā DNS.
Un visu savu mūžu es vēlējos kļūt par kongresmeni.
Zini, mana vecāmāte bija mana varone.
Bet tad tu sāc strādāt tajā birojā un tev it kā atņem visas ilūzijas.
- Kas? - Politika.
Vienkārši daudz cilvēku, kuri zaudējuši savu ceļamērķi,
un es negribu kļūt viena no viņiem.
Zini, dažreiz mēs savu ceļu neizvēlamies.
Dažreiz mūsu ceļš izvēlas mūs.
Tik filozofiski.
Paldies.
Tev būtu jākandidē. Tu nezaudētu ceļamērķi.
- Es ne… - Ko?
Es nezinu, kad es būšu gatava.
Eidriana, tu jau esi gatava. Un tu nekad nebūsi gatava.
Sveika.
Ēdiens tevi gaida.
Hallo?
Kāds tur ir? Hallo?
Vai Čārlza Kemerona rezidence?
Jā. Atvainojiet, kas zvana?
Čārlz, mērgli!
Tu mani piekrāpi!
Mēs katrs sērojam pa savam.
Savā laikā.
Es ceru, ka šī grupa dos mums visiem vajadzīgo vietu un laiku.
Bet mums jāsaprot, ka dziedināšanai nav formulas.
Nav burvju nūjiņas.
Mēs visi to pārdzīvosim. Bet pēdas paliks mūsos visos.
- Tev tiešām nav iebildumu? - Es pie tā strādāju. Apsēdies.
Šī varētu būt manas laulības lieliskākā diena.
Garšīgi.
Es tā priecājos, ka tev patīk.
Iedzer nedaudz ūdens, lai neatūdeņojies.
K-k-k-k-k-kukurūzas hotdogi.
Debesu manna. Pamēģini vienu.
- Nē. Negribu. - Nē, tiešām. Vienu kumosu.
Tas ir pretīgs.
Un labākais, ko jebkad esmu ēdusi.
Ko mēs ar to visu ēdienu darīsim?
Šķiet, es nedaudz pārspīlēju.
O, nē. Tiksim galā. Neuztraucies par to.
Labi, mīļumiņ. Darbs vēl nav pabeigts.
Jā, beidzot pienāca gulta.
Trūkst dažu uzgriežņu un skrūvju, kuras, iespējams, ir svarīgas konstrukcijai.
Varam nokrāsot, ja tev nepatīk. Un izvēlēties citu gultasveļu.
Nē. Šī ir ļoti jauka. Paldies.
Tik pagaidi, Edvard. Tik pagaidi.
Arlabunakti.
Labi.
Nu labi, arlabunakti. Saldus sapņus!
Un, ja tev kļūst auksti, tik pakliedz. Ja jebko vajag. Esam blakus istabā.
Akmens, šķēres, papīrītis.
Papīrs ietin akmeni.
Akmens, šķēres, papīrītis.
Papīrs ietin akmeni.
Arlabunakti, muļķīt.
Sveiks, Edvard.
Mums palika pāri.
Paldies.
Jā, labi.
Vai Šeja mājās?
- Šeja. - Šeja! Esi saģērbusies?
Šeja.
Ei, Šeja. Edvards drīkst apsveicināties?
Vienalga.
Labi.
Forša istaba.
Vai, paldies.
Man jāiet gulēt. Nu, drīz.
Ja es naktī neguļu astoņas stundas, ir slikti.
Labi.
Neiebilsti, ja es te pārnakšņotu?
Te?
Uz grīdas.
Laikam.
Arlabunakti, muļķīt.
Ko tu teici?
Vai vari man pateikt to pašu?
Ko? Kāpēc?
Lūdzu!
Arlabunakti, muļķīt.
Tulkojusi Laura Hansone