Загадъчното момиче ти го даде?
- И не каза нищо? - Да.
М.О.П.
Сигурно значи нещо.
Държала е да ти го даде. Явно е важно.
Или e случайно.
Може да й е било в джоба и да е решила да ми го даде.
Може и Земята да е плоска, да няма Бог, а Тейлър Суифт да е простосмъртна.
Какво е това?
Всичко.
Всичките ни вещи.
Свириш ли?
Не. Не свиря.
Трябва да пия вода.
УТРЕ, 10 Ч., М. О. П.
ПО КНИГАТА НА АН НАПОЛИТАНО
Последно повикване за полет 818 до Лос Анджелис.
По дяволите!
Извинете.
- Здравей! Какво съвпадение. - Здрасти, как си?
Какво правиш тук? Не мога да повярвам.
- Куфарът ми се повреди, но ми помогнаха. - Много неприятно.
Залепиха го с тиксо. Това е.
Надявам се.
- Отивам в икономична класа. Лек полет. - И на теб, Лейси.
Аз съм Линда.
- Линда! Боже. - Лейси е лелята.
- Няма нищо. Приятен полет. - И на теб.
Извинявам се.
Излъчвай сила. Авторитет.
Здравейте, аз съм Ейдриана Уошингтън, кандидат за Конгреса.
Не, ще ги уплашиш.
Аз съм Ейдриана Уошингтън.
Може би ме познавате, внучка съм на Роуз Уошингтън...
Кой не обича връзкари! Мамка му. Здравейте!
Добре.
Здравейте! Здравейте.
Аз съм Ейдриана Уошингтън, кандидат за Конгреса.
Погребален тон.
В историята има и смърт.
Здравейте, аз...
Боже.
Какво става?
Хазяйката се държа грубо, но нищо.
Вземаме си поука.
Ако останем, ще ни трябва адвокат, а това са пари на вятъра.
Само да стане паспортът ти, отиваме в Гана.
Но така е по-добре.
Айзък, приятел на братовчед ми, има свободно жилище.
Можем да останем колкото пожелаем и да ядем ганайска храна на корем.
Има 300 петзвездни отзива, какво ще кажеш?
Добре.
Кога за последно ходи в работилницата?
Не знам, бях малък.
Мисля, че беше на седем или на осем години.
Възможно е.
- Защо трябва да идвам с теб? - Не си готов да ходиш на училище.
- Да ходя на училище? - Не можем да те обучаваме вкъщи. Работим.
Не се тревожи, ще си в класа на Шей.
Почти всеки ден след училище с майка ти идвахме тук.
Защо работиш тук?
Това е семейният бизнес.
Мама не е работила с вас.
Тя беше гениална в писането.
Нямаше нужда да обработва метал.
Щеше да спечели "Пулицър".
- Радвам се, че се върна. - Уендъл!
- Помниш ли племенника ми Едуард? - Да.
Гадна работа, Еди. Наистина съжалявам.
Предпочита "Едуард".
Не, няма проблем.
Управлявал ли си мощен струг?
Наистина ли?
- Полудя ли? Не може да работи с машините. - Защо?
- На 12 е. - Показах ти занаята, когато беше на осем.
Като пораснеш.
Добре. Ще седна и ще бездействам.
- Линда. Здрасти. - Здрасти.
Тежък полет, а?
Повърнах.
О, не.
Защо си в Ел Ей?
Ще се видя с родителите на Гари, не се познаваме.
Едва ли знаят за мен и за бебето.
Мисля, че трябва да им кажа.
А не исках да го правя в "Зуум".
А ти?
Мъжът ми имаше работа тук, затова дойдох.
Трябва да довърша някои неща.
- Ако искаш да пием кафе, докато сме тук. - Би било чудесно.
Но графикът ми е много натоварен.
Дано имаш късмет с родителите на Гари. И се грижи за бебето.
Довиждане.
- Всичко хубаво. - Чао.
Мислех да не ходя на сватбата -
беше далечна роднина, нашите бяха канени, а не си говорим.
Но отидох. И там се запознах с чаровен морски биолог.
Не спираше да разказва за китовете.
Влюбихме се.
Нямаме основания да не ти вярваме.
Но Гари беше...
Бяхме много близки.
Споделяше с нас всичко, но не те е споменавал.
Добре. Ясно.
Знам как ви изглежда.
Но не искам нищо от вас.
Не ви моля за нищо.
Дойдох, за да ви кажа... Летях дотук, за да ви кажа...
Исках да ви го кажа лично.
Бременна съм.
Ще родя бебето.
Но не искам нищо от вас.
Моля ви, повярвайте ми. Нямам нужда от нищо.
Бременна си. Тоест носиш...
Детето на Гари.
Ако лъжеш, това ще е най-жестокото нещо, което някой може да направи.
Боже! Не, не лъжа.
Боже!
Пристигнахме.
Благодаря.
Стига бе.
Не бива да съдим по външния вид. Жилището е страхотно.
Какъв интериор! Сякаш е подготвено за продан.
Разкарваме килима, добавяме аксесоари и го продаваме.
А тази стая... Мъжът ви музикант ли беше?
Не беше.
Страхотни завивки.
От "Парашют" ли са?
Нямам представа.
Едно към едно.
Сигурно.
Сигурно ли?
Сигурно.
Добре де, явно съвпада.
Идеално.
Музей на особените предмети в Манхатън.
М.О.П. Схващаш ли?
Това нещо е оттам, оттам се е взело.
Да, вече го каза. Много пъти.
Разплетох случая като Шерлок, а ти не си впечатлен?
Мисля, че се вманиачаваш.
Маниашко е, как искаш да реагирам!
Загадъчно момиче те намира в супермаркета и ти го връчва.
Подсказва ти къде да отидеш.
Слушай сега.
През целия ми живот никой не ми е давал сушена глава или нещо от този сорт.
Никога. Нито веднъж. Нищо.
Живеем в Наяк! Тук никога не се е случвало нещо толкова яко. Няма да го пропуснем.
И какво сега, да проследя момичето ли?
Пиши на Лейси, че отиваме у приятел на видеоигри и ще се върнем довечера.
А ще ходим ли?
Не. Нямам приятели и не играя видеоигри.
Отиваме в откачения музей и ще търсим Загадъчната.
Не, няма да ходим. Твърдо не.
Признай си, Едуард.
Не искаш ли да знаеш коя е?
Напред към приключението.
Никак не е зле. Харесва ми.
Много добре се получава. Чудесни цветове.
Какво е това?
Крило! Много ясно.
И оранжево.
- Чакай. - Объркана съм.
Виж ти кой е тук.
Още ли не сте в Гана?
Не, чакаме паспорта на Бекс. Става за шест-осем седмици.
Това е чудесно.
Исках да кажа обратното. Не е добре. Сигурно бързаш да си идеш у дома.
- Ще идваш ли в групата? - Обмислям го.
Трудно ли е да решиш?
Доста. До края на седмицата трябва да събера 1300 подписа. Имам 42.
- Какви подписи? - За кандидатурата ми.
За Конгреса. Кандидатираш се!
Не знам още. Без тези подписи няма да съм в листата.
Нямам време за сбирките. Хората са ужасни.
Идват, изливат словесна помия в лицето ти и после не подписват.
А баба беше като бронирана. Аз изобщо не съм такава.
Всичко ме разтърсва, не ставам за Конгреса.
И не мога да спя заради извънземните звуци на тоалетната.
Побъркват ме.
Доста ти се е струпало.
Да отмятаме нещата едно по едно.
Тоалетната. Какви звуци издава?
Не знам. Нещо средно между "дрън" и "пльок".
Интересно. Произнеси го.
Да го произнеса ли?
- Какво искаш да... - Да го чуя.
то е нещо като...
По-силно.
Много интересно. Познавам отлично този звук.
Мога да я поправя. Имам план.
Отиваме на терапия да оправим душата.
После ще оправим тоалетната ти. И после - събиране на подписи.
И ставаш конгресменка.
Ще викам за теб от Гана.
- Навита ли си? - Да.
Хайде, закъсняваме.
- Добре. - Бекс.
Вземи костенурката.
Хей, Костенурчо. Как си? Здрасти, Бекс. Да помагам?
ЧАРЛС: ВИНАГИ ЩЕ СИ МОЯТА ПРИНЦЕСА
"Самотният пилигрим".
ЗОУИ - МОЕТО АНГЕЛЧЕ. СЪЖАЛЯВАМ, ОБИЧАМ ВИ
ПАК БЛАГОДАРЯ ЗА ВСИЧКО. НЯМАМ ТЪРПЕНИЕ ДА ВИЛНЕЕМ!
С ЦЯЛАТА СИ ЛЮБОВ! НОЕЛ
ПОДАРЪЧЕН ВАУЧЕР ЗА ЧАРЛИ
СЕВЕРЕН ХОЛИВУД, "АРЧУД" 2820
Остави покупките пред вратата.
Ноел?
Да, извинявай, можеш да оставиш покупките...
Ноел Грийн?
Да. Какво обичате?
Да ми кажеш защо си чукала мъжа ми.
- Моля? - Чарлс.
- Съжалявам, госпожо, не разбирам. - Чарлс Кристофър Камерън.
Чарлс Камерън?
Чарли!
Вие сигурно сте Диърдри.
Диди. А той се казва Чарлс, а не Чарли.
- Казваше се. - Моите съболезнования.
Спести ми шибаните си съболезнования.
Какво има?
- Боже. - Какво казахте на жена ми?
Жена ви?
Това е съпругата на Чарли.
Много съжалявам.
Виждали сме се няколко пъти, но беше страхотен.
Радвам се. Какво става, по дяволите?
- Извинявай, бебе. - Няма нищо.
Влез вътре със Скай.
- Заповядайте. Ще пием комбуча. - Не, благодаря. Не.
Не близвам.
Откъде познавате мъжа ми?
Ръководя младежки център на ЛГБТК в Северен Холивуд.
Съпругът ви беше един от най-уважаваните ни доброволци.
Не. Чарлс беше републиканец.
Хиляди пъти съм го скастряла да не ги нарича "гейове".
Това изобщо не се връзва. Как така?
Той много ни помагаше.
Беше прекрасен човек.
Заряза семейството си.
Лъга ни. Разби живота ни.
Не беше прекрасен човек, Ноел.
Знаех, че му се налага да пътува.
Така ли? Пътувал е, за да ме види?
А тук е бил домът му? Пътувал е, за да види жена си?
Така ли те лъжеше копелето?
Не знам какво да кажа.
Много съжалявам, Диърдри.
Явно си разстроена. Моля те, влез, пийни комбуча.
Нищо лично, но си наври комбучата отзад.
Какво си ме зяпнал?
МУЗЕЙ НА ОСОБЕНИТЕ ПРЕДМЕТИ
Това е най-якото място на света.
- Знаеше ли за него? - За пръв път го чувам.
- Появи се с това в училище. - Де да можех.
Иска ми се да се обличам яко, но са ми лепнали етикет.
Етикет?
Аз съм изненадващо атлетична маниачка зубрачка, рядък екземпляр.
От трети клас е така, няма мърдане.
Доста специфичен етикет.
Остава си етикет.
Ще те нападна, докато спиш!
НЕВЕРОЯТНАТА СМАЛЯВАЩА СЕ ЗАЛА
ВЛЕЗ ТУК
Не ми е позната.
Никога ли не си я виждал?
Важно е.
Съжалявам.
Ще ти оставя номера си.
Обади се, ако се появи. Важно е.
Добре.
А къде са изсушените глави?
А ти как се хвана с ролковото дерби? Изглежда случайно.
Татко ме водеше на ледена пързалка. Много се запалих.
Иначе бях непохватна, все се блъсках в разни неща,
но стъпех ли на кънките, летях.
Като малък и аз пробвах кънки в Сентрал Парк.
Така и не се научих.
Доста кръв се проля.
Страхотно!
А какво е станало с баща ти?
Нищо.
- Може би заради... - Какво?
Не живее с вас, нали?
Да се разберем, Едуард.
Татко не е гадняр, който ме е изоставил.
Много е готин даже. Но нали видя майка ми?
Кой може да я издържи? Всичко си има граница.
Той вече не живее с нас. Точка.
Това е цялата история. И повече не ровиш, става ли?
Добре.
Казах!
А може би си прав и това е някаква тъпотия.
- Къде отиваш? - Гладна съм.
Няма да ядеш там.
- Защо? - Храната не става, за туристи е.
- Идеално. Аз съм туристка. - Няма да те оставя да ядеш тук.
- Няма ли? - Да.
Знаеш ли по-хубаво място?
Най-хубавото. Хайде.
Ти водиш, откачалке.
- Обичаш ли фалафел? - Какво е това?
Така. Сега сме насаме, приятелче.
Откога ми се иска да докопам тези плитки.
Харесва ми, като ме сплиташ.
Мама ме скубеше повече.
Помня, когато баба ми правеше прическата. Толкова ме болеше, че я удрях.
- Сериозно? - Напълно. Но не си и помисляй.
Мама умря в катастрофа.
Да. Много съжалявам.
Само едно момче е оживяло.
Да, и аз така чух.
Ще ми се мама да беше оцелялата.
Да. Сигурно ти е много тежко.
И твой близък ли е умрял тогава?
Да. Но не майка ми.
И не знам как се чувстваш.
Да.
Какво става?
Тук живеех.
Извинявай, че разпитвах за баща ти.
Пълен идиот съм.
Няма да се повтори.
Да. Нищо не е станало.
Значи ще останем приятели?
Да, тъпчо.
Ако може, вече да ядем, че ще умра от глад.
Извинете, гласоподавател ли сте?
- Да. - Заповядайте.
В Харлем ли живеете? Обожавам го.
Познавах баба ви. Моите съболезнования.
Местите се от Маями? Добре дошли!
Това е Харлем. Ще ви хареса.
Живеех на няколко преки оттук. Мога да ви разведа наоколо.
Вече не се издържа! Държавните училища трябва да са безопасни.
Точно така.
Искам да се боря за вас. Това е моят дом, живея тук.
Ходех на училище на тази улица.
125-о училище.
Аз съм Ейдриана Уошингтън, кандидат за Конгреса.
Единодушни сме, че през последните две години разделението е огромно.
Искам да променя това и да браня интересите ви.
Така ме е учила баба и това ще правя.
Браво.
Благодаря за подписите. Желая ви приятен ден.
Не пропускайте извънредния вот.
- Ще ми дадете ли подписа си? - Може да се подпишете тук.
Само ако ме подкрепяте.
Подай ми писалката.
Ще се разпишете ли? Чудесно. Заповядайте.
Благодаря. И на вас. Много ви благодаря.
Благодаря. Чао.
Успяхме. Браво!
Най-вкусният фалафел в Ню Йорк.
Благодаря, Фахир.
Сериозно? Загубихме цял час заради това?
Обичаш ли репички?
Не, пълна отврат.
Съгласен. Чакай ме тук.
Еди, Еди, Еди.
Здравей, Фахир. Два фалафела без репички и с повече тахан.
Две соди "Череша", студени.
Най-студените, знам.
Само не ми казвай, че имаш гадже, а?
Тя ли? Не ми е гадже.
Дори не се държи като момиче. От северните части е.
От северните? Какво търсиш там?
Нищо.
А как е брат ти? От доста време не съм ви виждал.
Бях решил, че сте сменили мястото за фалафели.
Но си спомних, че моите са най-вкусните.
Той е добре. Джордан е добре.
Издъни се по алгебра и татко не го пуска, докато не си оправи успеха.
Браво на баща ти.
Днешните родители никакви ги няма, разпускат дисциплината.
А трябва да са строги.
Да, при татко няма разпускане.
От мама можем да изврънкаме всичко. Но татко е суров.
Значи има равновесие. Идеалните родители.
Макар че идеални неща май няма. Освен тези.
С повече тахан, без репички. И две безалкохолни "Череша".
Кажи на брат ти да заляга над уроците. Липсва ми.
- Какво ти е? - Тръгвам си.
- Защо? - Трябва да си вървя.
- Но ние сега дойдохме. - Веднага! Не трябваше да идваме.
Дано вчера не сме оставили лошо първо впечатление.
Не, няма такова нещо.
Нормално е.
Беше доста странно.
Съвсем ново ни е.
Раната още е прясна.
Разбира се. И за мен е така. Не се притеснявайте.
Линда.
Сега ние тримата сме здраво свързани.
Да, сигурно е така.
Искаме да помагаме за детето ти.
За нашето внуче.
Много ви благодаря, но наистина не искам нищо.
Желаем да присъстваме в живота на детето.
Мисля, че и Гари би го искал.
Разбира се. И аз го искам.
Доста мислихме по въпроса и ти предлагаме да живееш тук с нас.
Моля?
Искаме да ти помагаме.
Искаме внучето ни да е край нас.
Разбира се. Но аз живея в Ню Йорк.
А при теб има ли условия за бебето?
Сега имам съквартиранти.
Не е устроено като за дете. Но щях да се местя при Гари.
Умувам какво да правя.
Какво работиш?
В момента съм хостеса.
Но довършвам обучението си за бакалавър.
Това е чудесно. С удоволствие ще ти помогнем да завършиш.
Много ви благодаря, наистина.
Дойдох само да ви кажа за внука ви.
Това едва ли е единствената причина да дойдеш, нали?
Бъди честна пред себе си.
Скъпа!
Сама каза, че нямаш условия за детето.
Нямаш възможности, пари, не сте близки с вашите.
Нещата не стоят точно така. Това не е цялата истина.
Каза, че не си говорите. Не знаят, че си бременна.
Смятах да им кажа.
В четвъртия месец си.
Бащата на детето ти е загинал в катастрофа.
Потърси първо нас, а не родителите си.
Вярно е, не мога да отида при тях.
Но животът ми е в Ню Йорк. Там живея.
Дори не ви познавам.
Вече не може да мислиш само за себе си.
Трябва да мислиш за доброто на детето.
ЦЕНТЪР НА ЛГБТК, СЕВЕРЕН ХОЛИВУД
ПРАЗНИЧНО НАБИРАНЕ НА СРЕДСТВА 2022
- Ало. - Здрасти.
Здрасти. Линда е.
Здрасти. Как върви с родителите на гаджето?
Доста зле.
О, не.
Да. Ужасно самотна съм.
А ти как си?
Добре.
Супер.
Може ли...
Може ли да дойда при теб?
Да. Купи бутилка "Титос". Свърших и сока от боровинки.
Добре. Чао.
Давай, давай!
- Много е вкусно. - Благодаря.
- И на мен ми харесва. - И на теб ли?
Харесва й.
Някой май си е върнал апетита. Ядеш! Така ми харесваш!
Бекс!
Бекс. Викаш за противника! Това са камерунците!
- Извинявай, вуйчо Коджо. - Няма нищо, ще се научиш.
Всичко е наред.
- Време е за лягане. - Не!
Вече е късно.
Коджо! Гледай!
Това е то!
Благодаря.
- Спи ли ти се? - Ще се изнасяме.
Не ми се спи.
Добре, влизайте.
Ресторантът е на пет преки от мен, а да не знам!
Надушвам добрия джолоф отдалече.
Не мога да повярвам - 300 подписа днес!
Длъжница съм ви.
- Ти пък! - Не съм уморена. Искам да остана с теб.
Скоро ще се видим. Обещавам ти. Хайде.
Отворено е.
Не, не, не.
Концентрация. Не повтаряй, не се колебай.
Първо аз, после ти. Категорията е "Морски твари".
- Змиорки. - Крокодил.
Миличка, готово е.
Добре.
- Това ли е моята стая? - Да. Ела да разгледаш.
Само за тази вечер, нали? Утре ще намерим ново място.
Останете колкото искате.
Тук е много зловещо, като няма хора.
Може ли да останем? Моля те!
Само тази вечер.
Лека нощ, племенничке моя.
Благодаря ти.
Няма за какво!
Лека нощ, конгресменке.
Едва ли ще стана.
Ще станеш.
Лека нощ.
Лека.
Искаха да се преместя у тях.
Някои хора много си въобразяват.
Смешно ли ти е?
Добре ли постъпих, че се махнах оттам?
Да. Щели са да ти вземат бебето, като по филмите.
- Още едно? - Не, благодаря.
Смуча полека сока.
Ти как се справяш?
Като бях малка, с нашите често се местехме.
Не живеехме на широка нога. Татко не се задържаше на работа.
Мама казваше, че бил кибритлия.
Днес наричат това "психически тормоз".
И като навърших 17 г., се изнесох от къщи.
Станах сервитьорка.
Бях в "Айхоп" в Патърсън. Така завърших гимназия.
Исках да стана козметичка.
И ето че един ден в "Айхоп" влезе Чарлс.
Голям образ.
Винаги усмихнат. Широко усмихнат. С пламъче в очите.
След три седмици вече живеехме заедно в дупката му в Денвил.
И от самото начало бяхме много повече от двойка.
Бяхме тандем, едно цяло.
Той беше амбициозен работяга, аз - движещата сила.
Забавлявах шефовете,
сближавах се със съпругите, очаровах съпрузите.
И така -
кариерата на Чарлс полетя шеметно нагоре.
Станахме безумно богати.
Ама наистина богати.
Наслаждавах се на всеки миг от онзи живот.
А може би толкова ми е харесвал, че съм си затваряла очите за някои неща.
На моменти изглеждаше нереален.
И ето че май наистина е било така.
Добре ли си?
Да, добре съм.
Нищо ми няма. Ще се оправя.
- Какво е това? - Не знам. Стая за изливане на гнева.
Сигурно е някакъв извратен секс клуб.
Не, не е секс клуб.
Това е от онези места,
където чупиш наред.
Какво? Изтрещял Ел Ей!
И в Ню Йорк има такива места.
Как така "чупиш наред"?
Трошиш каквото ти падне ли? Не разбирам.
Да, нещо такова.
Това е абсурдно.
Здрасти.
- Как бяха видеоигрите? - Не сме играли.
А какво правихте?
Отидохме в града.
В кой град?
Ходихме до Манхатън.
Двамата с Шей ли? До Манхатън?
- С Беса ли? - Не.
- Как? - Взехме автобуса.
- Добре, виж, Еди... - Едуард.
Казвам се Едуард.
Моля те, викай ми Едуард, става ли?
Едуард, не може да ходиш в града без разрешение. Никога не го прави.
ДЖЕЙН, ЗИМНИ ДРЕХИ
Да е равномерно от край до край.
Точно така. Продължавай.
ЗА ЕДУАРД
Изчисти. Сега го изтегли назад.
Дръпни. Може да го освободиш. Махни го.
Идеално е. Нает си.
ЕДУАРД АДЛЪР
- Да направим още едно? - Добре.
Превод на субтитрите Анна Делчева