Prostě ti to dala? Ta holka?
- Nic neřekla? - Ne.
MVZ
No, něco to znamenat musí.
Chtěla, abys to měl. Má to nějakej význam.
Možná to byla náhoda.
Možná to zrovna měla v kapse a prostě se mi to rozhodla dát.
Jo, a možná je Země placatá, Bůh není a Taylor Swift je smrtelnice.
Co to je?
Všechno.
Všechny naše věci.
Umíš na klavír?
Ne. Nijak zvlášť.
Musím se jít napít.
MVZ ZÍTRA V 10 RÁNO
NÁPLASTI
AUTORKA KNIŽNÍ PŘEDLOHY
MILÝ EDWARDE
Pro zaměstnance…
Poslední výzva pro let 818 do Los Angeles.
Poslední výzva pro let 818.
Sakra!
- Promiňte. - Vítejte.
Promiňte.
- Ahoj, to je náhoda. - Ahoj. Jak se máš? Jo.
Co tady děláš? To je báječný.
Jo, tak trochu mi selhal kufr.
- Pomohl mi údržbář. - Hrůza, jo.
Proto ta izolepa.
Tak doufám, že…
- Musím do ekonomické. - Jo.
- Užij si let. - Příjemný let, Lacey.
Jsem Linda.
- Lindo! Panebože. - Lacey je ta teta, jo.
- Ale to nic. - Jasně.
- To neřeš. Hezký let. - Dobře, tobě taky.
- Promiňte. - V pořádku.
Jsi silná. Silná. Jsi šéf.
Dobrý den, jsem Adriana Washingtonová a kandiduji do Kongresu.
Ne, vystrašíš je.
Jsem Adriana Washingtonová.
Možná mě znáte, protože jsem vnučka Rose Washingtonové, a…
nepotismus je bezva.
Sakra. Fajn.
Tak jo.
Zdravím. Dobrý den.
Jsem Adriana Washingtonová a kandiduji do Kongresu.
Zníš, jako by někdo umřel. Což se vlastně stalo.
Dobrý den, jsem…
Bože.
Co se děje? Panebože.
Co se do prdele děje?
Ta majitelka k nám byla docela hrubá, ale to nevadí.
Z toho se poučíme.
Právník by nám pomohl zůstat, ale to by byly vyhozené peníze,
protože až získáš pas, jedeme do Ghany.
Tohle je mnohem lepší plán.
Bratrancův nejlepší kámoš, Isaac, pro nás má byt.
Můžeme zůstat, jak dlouho chceme.
A jíst ghanské jídlo.
Má 300 recenzí s pěti hvězdičkami. Může být?
Dobře.
Pojď.
Tak jo.
Kdy jsi byl v dílně naposledy?
Nevím. Byl jsem malej.
V nějakých sedmi letech? V osmi?
Asi tak.
- Proč musím s tebou? - Ještě nejsi připravenej jít do školy.
- Jak jako „jít do školy“? - Nemůžeme tě učit. Pracujeme.
Bude to fajn. Budeš ve třídě s Shay.
S tvou mámou jsme sem chodily skoro každej den po škole.
Proč tady děláš?
No, je to rodinnej podnik.
Moje máma tady nedělala.
Máma byla znamenitá spisovatelka.
Nemusela dělat v kovovýrobě.
Jednou by vyhrála Pulitzera.
- Jsem rád, že jsi zpátky. - Wendelle.
- Vzpomínáš si na mýho synovce Edwarda? - Jo.
Osud tě pěkně vytrestal, Eddie. Moc mě to mrzí.
Má radši oslovení Edward.
Ne, to je dobrý.
- Dobře. - Dělals někdy na soustruhu?
Jako fakt?
Blázníš? Nemůže soustružit.
Proč ne?
- Je mu 12. - Tebe jsem to učil jako osmiletou.
Až budeš starší.
Fajn, budu tady sedět na zadku a nic nedělat.
- Lindo. Ahoj. - Proboha. Ahoj.
- Byl to náročnej let, co? - Zvracela jsem.
Ale ne.
Co děláš v LA?
Přiletěla jsem za Garyho rodiči. Nikdy jsem je neviděla.
A jak už jsem říkala, asi nevědí o mně ani o dítěti.
Ale podle mě by měli.
Nechtěla jsem jim to říkat přes Zoom.
A co ty?
Můj muž tady pracoval, tak jen… Chápeš.
Musím tu něco dotáhnout do konce.
Kdybys chtěla na kafe…
- Když jsme tady. To bych ráda. - To zní dobře, jo.
Ale myslím, že mám hrozně plný rozvrh.
Ale hodně štěstí u Garyho rodičů. Dej pozor na děťátko.
- Jo. - Zase se uvidíme, jo?
- Měj se, Lindo. - Zatím.
Já na tu svatbu nechtěla.
Měli tam být moji rodiče a my spolu nemluvíme.
Ale šla jsem tam a potkala jsem okouzlujícího mořského biologa,
který hodiny a hodiny mluvil o velrybách.
Prostě jsme se zamilovali.
Nemáme důvod vám nevěřit,
ale Gary byl…
Byli jsme si velmi blízcí.
Se vším se nám svěřoval. Vás nikdy nezmínil.
Dobře.
Tak jo.
Hele, vím, jak to vypadá.
Ne… Já nic… Nic od vás nechci.
O nic vás neprosím. Vážně, já jenom…
Přijela jsem vám sem říct… Přiletěla jsem, abych vám řekla…
Chtěla jsem vám osobně říct…
že jsem těhotná.
A to dítě si nechám.
Ale nic od vás nechci, vážně.
Vy… Prosím, věřte mi. Nic nepotřebuju.
Čekáte dítě. Chcete říct, že s…
S Garym, jo.
Jestli je to lež, nic krutějšího byste nemohla udělat.
Panebože, já nelžu.
Bože můj.
Tak jsme tady.
Díky. Tak jo.
Tak to je něco.
Nesuďte knihu podle obalu. Je to tady nádherné.
A jak je to zařízené! Vlastně už připravené k prodeji.
Oddělat koberec, přidat pár doplňků a můžeme prodávat.
A tenhle po… Váš manžel byl hudebník?
Nebyl.
Krásné povlečení.
To je z Parachute?
Nemám ponětí.
Je to dokonalá shoda.
Asi jo.
Asi?
Tak fajn, vypadá stejně.
Dokonalá shoda. Muzeum všech zvláštností na Manhattanu.
MVZ. Chápeš?
Odtamtud se ta věcička vzala.
Jo, to už jsi říkala. Mockrát.
Vyřeším to jak Sherlock Holmes, a tobě je to úplně fuk?
Připadáš mi tím posedlá.
Což je normální reakce na to, co se stalo.
Slečna Záhadná tě našla v obchodě a cíleně ti to dala.
Abys tam šel. Je to vodítko.
Aha.
Tak poslouchej.
Žiju tady celej život, a scvrklou hlavu ani nic podobnýho mi nikdy nikdo nedal.
Nikdy. Ani jednou jedinkrát.
Tady v Nyacku se nic zajímavýho nestává. Nemůžeme nad tím mávnout rukou.
Tak co chceš dělat? Vystopovat ji?
Napiš Lacey, že budeme až do večera u mé kámošky hrát videohry.
Fakt?
Ne, kámoše nemám a videohry nehraju.
Jdeme do toho muzea ujetin najít slečnu Záhadnou.
Ne, to teda nejdeme. Ani náhodou.
Buď upřímnej, Edwarde.
Nechceš zjistit, kdo ta holka je?
Hurá za dobrodružstvím.
Pěkné, to nevypadá zle. Líbí se mi to.
Jo, to se ti povedlo. Hezké barvy.
Co je tohle?
Křídlo. Co asi?
A teď oranžovou.
- Vydrž. - Co mám dělat?
Vida! Kohopak to tu máme?
Vy nejste v Ghaně?
Ne, Becks čeká na pas. Šest až osm týdnů.
Panebože, to je super.
Teda, není to super. Určitě už se těšíte domů.
Jdeš na terapii?
Právě se rozhoduju.
A je to těžké rozhodnutí?
Jo, do konce týdne mám mít 1 300 podpisů, a sehnala jsem 42.
K čemu podpisy?
Na kandidaturu.
Do Kongresu. Kandiduješ!
Nevím.
Ale bez podpisů nemůžu, tak bych terapii měla vynechat. A víš, jak jsou lidi zlí?
Fakt hrozní. Přijdou k tobě, říkají hnusný věci a pak nic nepodepíšou.
Moje babička měla kolem sebe ocelovou hradbu, ale já ji nemám.
Všechno si beru, takže na Kongres asi nemám.
A vůbec nespím, protože můj záchod vydává hrozný zvuky.
Šílím z toho.
- Tak jo, máš toho teď hodně. - Jo.
- Vezmeme to popořádku, jo? - Dobře.
Začni tím záchodem. Jaké zvuky?
Nevím, něco mezi šploucháním a bubláním.
Zajímavé. Předveď mi to.
- Předvést? - Jo, prosím.
No, já ne…
- Jak to… - Napodob to.
Asi nějak…
Nahlas.
Zajímavý.
- To znám moc dobře. - Jo.
- To umím spravit. Popíšu ti plán. - Dobře, tak jo.
Půjdeme zmírnit šrámy na duši.
Pak půjdeme spravit záchod. Potom shánět podpisy.
- Pak tě zvolí. - Bože.
A já budu z Ghany fandit.
- Může být? - Jo.
- Tak jo, pojďme. - Může být.
- Jo. - Becks.
Vezmi si želvu.
Ahoj, Želvo.
Jak se máš? Ahoj, Becks.
Mám ti to vzít?
VŽDYCKY BUDEŠ MÁ PRINCEZNA
„Osamělý poutník.“
A ZOE ANDÍLEK. MILUJU VÁS. MRZÍ MĚ TO.
DÍKY ZA VŠECHNO.
TĚŠÍM SE, JAK ZAS VŠECHNO ZBOŘÍME. S LÁSKOU NOELLE
POUKAZ DESTRUKTOTERAPIE
Nechte ten nákup u dveří!
Noelle?
Jo, promiňte, můžete ty věci nechat u…
- Noelle? Greenová? - Ano. Můžu vám nějak pomoct?
Ano, to můžete. Řekněte mi, proč jste spala s mým mužem.
- Prosím? - S Charlesem.
- Promiňte, ale netuším… - Charles Christopher Cameron.
Charles Cameron?
Charlie.
Vy musíte být Deirdre.
Dee Dee. A jeho jméno je Charles, ne Charlie.
- Bylo. - Máte mou nejupřímnější soustrast.
Ten svůj posranej soucit si nechte.
Děje se něco?
- Bože. - Jak to mluvíte s mou ženou?
Vaší ženou?
To je Charlieho žena.
Upřímnou soustrast.
Potkal jsem Charlieho jen párkrát, ale byl báječný.
To vážně ráda… Co se tady do prdele dělo?
- Pardon. Promiň, mrně. - To nic. Odneseš Skye?
To nic, dobrý.
- Pojďte dál. Dáme si kombuču. - Ne, díky, nechci.
Kombuču nikdy. Odkud jste Charlese znala?
Vedu centrum pro LGBTQ mládež ve čtvrti North Hollywood.
Váš manžel patřil mezi naše nejmilovanější dobrovolníky.
Ne, byl to republikán.
Musela jsem mu opakovat, aby jim neříkal „ti gayové“.
To vůbec nedává smysl. Jak je to možný?
Odváděl úžasnou práci.
Byl to báječný muž.
No, opustil svou rodinu.
A lhal nám a zničil nás.
Takže báječnej nebyl, Noelle.
Vím, že musel často pryč.
Tak to bylo? Musel pryč kvůli mně?
Tady byl doma a musel jezdit pryč za svou ženou?
- Takhle to ten hajzl vysvětloval? - Nevím, co říct.
Je mi to moc líto, Deirdre.
Jste rozrušená. Prosím, pojďte dál a dejte si kombuču.
Se vší úctou, strčte si tu zasranou kombuču do prdele.
Na co čumíš?
MUZEUM VŠECH ZVLÁŠTNOSTÍ
Tohle je nejhustější místo na planetě.
- Věděl jsi o něm? - Vůbec.
- V tom bys měla chodit do školy. - Kéž by.
Chci lepší hadry, ale jsem uvězněná ve škatulce.
Ve škatulce?
Chápeš, vyčnívající chytrej exot s nečekaným sportovním nadáním.
- Tak mě vidí už od třetí třídy. - To je hodně konkrétní škatulka.
To už škatulky jsou.
Bacha, v noci tě sežeru.
Pojď.
NEUVĚŘITELNÝ SMRSKÁVACÍ POKOJ
VSTUPTE
Nepoznávám ji.
Fakt jste ji neviděl?
Je to důležitý.
Je mi líto.
Můžu vám tu nechat svý číslo? Kdybyste ji viděl, zavolejte. Vážně.
Dobře.
Kde máte scvrklý hlavy?
Dobře.
Proč ses dala na roller derby? To není zrovna běžný.
Jako malou mě táta brával bruslit a děsně mě to chytlo.
V běžným životě jsem byla nervózní a nemotorná,
ale na bruslích normální.
Já jako malej párkrát bruslil v Central Parku.
Nebylo to nic pro mě.
Byl to pěknej krvák.
Jackpot!
A tvůj táta… Co se mu stalo?
Nic se mu nestalo.
- Tak to je kvůli… - Kvůli čemu?
No, nebydlí s váma, ne?
Tak jo, teď poslouchej, Edwarde. Táta není žádnej hajzl, co mě opustil.
Je to naopak fakt super chlap. Ale znáš mou mámu.
Není to s ní lehký. Má to hranice.
Táta s náma prostě nežije. To je celý.
Tečka. Hotovo. Tohle téma je tabu, jasný?
Dobře, jenom jsem…
- Co jsem řekla? - Dobře.
Možná máš pravdu a tohle nic neznamená.
- Kam jdeš? - Mám hlad.
Tam jíst nemůžeš.
- Proč ne? - Vaří tam děsně. Je to pro turisty.
Perfektní, já jsem turista.
To ti nemůžu dovolit.
- Nemůžeš dovolit? - Ne.
Víš snad o lepším místě?
Vím o tom nejlepším. Pojď.
Veď mě, cvoku.
- Máš ráda falafel? - Co to je?
Tak jo, kámo. Je to jeden na jednoho.
Dobře.
Tak jo.
Doufala jsem, že se ode mě necháš učesat.
- Od tebe je to příjemný. - Jo?
Nebolí to tolik jako od mámy.
Vzpomínám si, jak mě česala babička. Bolelo to tolik, že jsem ji bila pěstí.
Fakt?
Jo, ale ať tě to ani nenapadne.
Moje máma umřela v letadle.
Jo. Moc mě to mrzí.
Přežil to jen jeden kluk.
Jo, to vím.
Kéž by to radši přežila moje máma.
Jo. Musíš to mít hrozně, hrozně těžký.
Tobě tam taky někdo umřel?
Jo. Ale nebyla to moje máma.
Takže nevím, jaký to je.
Jo.
METRO
Hej.
Hej, co je ti?
Tady jsem bydlel.
Promiň, že jsem se ptal na tvýho tátu.
Jsem pitomec a…
Už to neudělám, jasný?
Jo, v pohodě.
Takže zůstaneme kámoši?
Jo, blbečku, jsme kámoši.
Můžeme už jít na to jídlo? Jinak brzo omdlím.
Jo.
Promiňte, jste registrovaný volič?
- To jsem. - Prosím.
- Žijete v Harlemu? Miluju ho. - Roky.
- Znala jsem vaši babičku. - Jo?
Upřímnou soustrast.
Jste z Miami? Vítejte.
Harlem si zamilujete.
Žila jsem pár bloků odsud. Vyrostla jsem tu, můžu vám ho ukázat.
Takhle už to dál nejde. Potřebujeme bezpečné školy.
- No že jo? - Rozhodně.
Chci za vás bojovat. Tohle je můj domov, žiju tady.
Chodila jsem tady do školy.
PS 125. Znáte?
Jsem Adriana Washingtonová. Kandiduji do Kongresu.
Asi se shodneme, že v posledních letech je společnost hrozně rozdělená.
A já to chci změnit a chci za vás bojovat.
To mě učila moje babička a to přesně mám v plánu.
- Hezky! - Jo.
Ale děkuju za podpisy. Přeju krásný zbytek dne.
A nezapomeňte jít volit.
- Můžu vás poprosit o podpis? - Přímo sem.
Ale jen pokud chcete.
Dejte mi propisku.
- Podepíšete? - Jistě.
Báječné. Prosím.
Děkuju vám. I vám. Mockrát díky.
Díky. Nashle.
Povedlo se! Dobrá práce, jo!
Nejlepší falafel ve městě.
Díky, Faakhire.
To jako fakt? Hodina cesty kvůli tomuhle?
Co si myslíš o ředkvích?
Je to hnus, co jinýho?
Souhlas. Tak jo, počkej tady.
Eddie, Eddie, Eddie.
Ahoj, Faakhire. Dvakrát falafel, bez ředkví, tahini navíc.
Dvě višňový limonády, ty…
Nejchlazenější, co mám, jasně.
Snad sis nenašel holku, co?
Jo ta? To není moje holka.
Vlastně to ani holka není. Je ze severu.
Ze severu? Co jsi tam dělal?
Ale nic.
A jak se má bratr? Už celé týdny jste se neukázali.
Chvilku jsem se bál, že chodíte k jiné dodávce,
ale pak jsem si vzpomněl, že nejlepší falafel mám já.
Má se dobře. Jo, Jordan se má fajn.
Propadá z matiky.
Tak mu sem táta zakázal chodit, než se zlepší.
No, to táta dobře dělá.
V tom právě dělají dnešní rodiče chybu. Nenastavují hranice.
Člověk musí nastavit hranice.
Jo, to můj táta umí.
Mámu přemluvíme k čemukoli, ale táta umí odolat.
Jsou v rovnováze. V dokonalé rovnováze.
No, nic asi není dokonalé. Tedy až na tohle.
Tahina navíc, bez ředkví, dvakrát višňová limonáda.
A vyřiď bratrovi, ať se pořádně učí. Stýská se mi po něm.
- Co je ti? - Musím jít.
- Co? Proč? - Musím jít.
- Teď jsme přišli. - Musím jít!
Neměli jsme sem chodit.
Snad jsme včera neudělali špatný dojem.
Ale ne. Vůbec ne.
Jsem… Naprosto vás chápu.
Muselo to být divný.
Všechno je to pro nás nové.
Obávám se, že jsme pořád dost rozhození.
Samozřejmě, ne, to… Já taky, to nic.
Lindo.
My tři jsme teď nevyhnutelně propojení.
Jo, to máte asi pravdu.
Chceme být dítěti oporou. Vašemu dítěti.
Našemu vnoučeti.
Vážím si toho, vážně jo, ale opravdu po vás nic nechci.
Ale my chceme být součástí jeho života.
- Myslím, že Gary by si to taky přál. - Samozřejmě. A já to taky chci.
Přemýšleli jsme o tom
a chceme ti nabídnout, aby ses k nám nastěhovala.
Co prosím?
Chceme vás podporovat.
Chceme mít vnouče nablízku.
Jasně. Samozřejmě. Ale já bydlím v New Yorku.
No, a jak je tvoje bydlení v New Yorku zařízené na příchod děťátka?
Zatím mám spolubydlící.
Není to pro dítě zařízený, ale měla jsem se stěhovat ke Garymu.
Tak to teď teprve řeším.
A čím se živíš?
Momentálně dělám hostesku. Ale chci si dodělat titul, takže…
To je báječné.
Rádi tě v dokončení vzdělání podpoříme.
Moc vám děkuju, vážně.
Ale já jsem vám jen přijela říct o vašem vnoučeti a to je celý.
Ale to nebyl jediný důvod, že ne?
Když budeš sama k sobě upřímná.
Zlato.
Sama říkáš, že nemáš vhodné bydlení ani peníze ani zázemí.
Nejsi v kontaktu s rodiči.
Tak to úplně není. To není všechno.
Řekla jsi, že s rodiči nemluvíš. Ani neví, že jsi těhotná.
- Chtěla jsem jim to říct a… - Jsi ve čtvrtém měsíci.
Otec tvého dítěte zemřel při letecké havárii.
A jela jsi dřív sem než ke svým vlastním rodičům.
K rodičům jít nemůžu, to je fakt.
Ale můj život je v New Yorku. Žiju v New Yorku.
- My… - Vždyť ani… Vůbec vás neznám.
Teď už nemůžeš myslet jen na svoje dobro. Musíš myslet i na to, co prospěje dítěti.
LGBTQ CENTRUM
SVÁTEČNÍ BENEFIČNÍ VEČÍREK
- Ano? - Ahoj.
Ahoj, tady Linda.
Ahoj. Jak to jde s těmi jeho rodiči?
Ne zrovna nejlíp.
Ale ne.
Jo, jsem zatraceně osamělá.
Ale jak se máš ty?
Mám se fajn.
Bezva.
Můžu…
Můžu prosím… Můžu přijet za tebou?
Jo, přivez lahev vodky. A taky mi dochází brusinkovej džus.
Dobře. Tak zatím.
Do toho!
- Vynikající. - Díky.
- Taky mi to chutná. - Tobě taky?
- Prý jí chutná. - Fajn.
Někomu se konečně vrátila chuť k jídlu.
Zase jíš. To je má Becks.
Becks!
Becks, fandíš špatnýmu týmu.
- To je Kamerun, ne Ghana. - Promiň, strejdo.
V pohodě. To se naučíš.
To nic.
Čas jít spát.
Ne!
- Už je pozdě. - Jo.
Kojo, sleduj ten míč.
- To je ono! - Pojď!
Jo! Jupí!
Díky!
- Ospalá? - Jsme u kamaráda.
- Ne. - Ne?
Jo.
Tak jo, šup dovnitř.
Ta restaurace je jen pět bloků od mýho bytu,
- a doteď jsem ji neznala. - Na dobrej jollof mám čich.
Nemůžu uvěřit, že jsme sehnali 300 podpisů.
Děkuju vám.
- Není zač. - Nechci spát.
Chci být s ní.
- Zas se brzy uvidíme. - Becks.
Slibuju, dobře? Pojď.
Jo, je odemčeno.
Tadá!
Ne, ne.
Tleskej a nezastavuj, neopakuj a jmenuj.
První jsem já a pak ty, jmenujeme mořský tvory.
- Úhoři. - Krokodýl.
Tak už můžeš.
- Jo! - Tak jo.
Tadá.
Tohle je můj pokojík?
Jo. Pojď si ho prohlédnout.
Poslyš, ale jen dneska, jo? Zítra si něco najdeme.
Zůstaňte, jak dlouho chcete. Vážně, je strašidelný bydlet tady sama.
Můžeme tu zůstat? Prosím.
Jen dneska, jo?
Tak jo. Dobrou noc, neteřinko.
- Díky. - Jo, to je samozřejmost.
Tak dobrou noc, paní kongresmanko.
To podle mě nebudu.
Podle mě jo.
Tak, dobrou noc.
Dobrou noc.
Jo, chtěli, abych se k nim nastěhovala.
Někteří si na všechno dělají nárok.
Je to legrační?
Udělala jsem dobře, že jsem odtamtud vypadla?
To jo. Chybělo málo a ocitla by ses v Rosemary má děťátko.
- Chceš dolít? - Ne, dobrý.
Hele, ještě usrkávám džus.
Jak jsi na tom ty?
Když jsem byla malá, často jsme se stěhovali.
Moc jsme toho neměli.
Táta si neudržel žádnou práci. Taková ta klasika.
Máma říkávala, že je horkokrevnej.
Dneska se tomu říká emocionální zneužívání.
A tak jsem se v 17 osamostatnila.
A začala… Dělala jsem číšnici
v palačinkárně v Patersonu a dodělávala si střední.
A uvažovala jsem o tom, že budu třeba kosmetičkou.
Pak jednou do té palačinkárny přišel Charles.
Byl legrační.
Vždycky úsměv na tváři. Od ucha k uchu. Jiskru v oku.
Tři týdny nato jsem se k němu nastěhovala do hrozný díry v Denvillu.
A od začátku jsme byli víc než jen pár.
Byli jsme tým. Jednotka.
On byl ctižádostivá, pilná včelka a já jeho hnací síla.
Bavila jsem jeho šéfy.
Přátelila se s manželkami a okouzlovala manžely.
No a víš jak,
Charles letěl na vrchol žebříčku raketovou rychlostí.
A byli z nás boháči, Lindo.
Jako fakt pracháči.
A užívala jsem si každičkou vteřinu.
Ale asi jsem si to užívala tak moc, až mě to zaslepilo.
Občas mi to ani nepřipadalo skutečný.
A teď se ukazuje, že možná ani nebylo.
Jsi v pořádku?
Jo, je mi fajn.
V pohodě, to bude dobrý. Je mi fajn.
- Co to je? - Nevím. Destruktoterapie.
Asi nějakej úchylnej bordel.
Ne, žádnej bordel.
To je takovej ten podnik,
kde rozbíjíš krámy.
Co? Posraný LA.
V New Yorku jsou taky.
Jak jako rozbíjíš krámy?
Prostě tam mlátíš do věcí? To nechápu.
Jo, v podstatě jo.
To je na hlavu.
Ahoj.
Tak co videohry?
Žádný jsme nehráli.
Já myslela… Tak co jste dělali?
Jeli do města.
Do jakýho města?
Na Manhattan. Jeli jsme na Manhattan.
Ty a Shay jste jeli na Manhattan?
- S Besou? - Ne.
- Jak jste… - Autobusem.
- Tak jo. Eddie, to je… - Edward. Jmenuju se Edward.
Můžeš mi tak prosím říkat?
Edwarde, nemůžeš jet do města, aniž bys mi o tom řekl. Nikdy.
ZIMNÍ OBLEČENÍ KŘEHKÉ
A musíš to mít všude stejně.
Super, jo, pokračuj.
Přímo tak. A teď zpátky.
Teď zatáhni za tamto. A můžeš to sundat. Sundej to.
Dokonalý. Tak jo, beru tě.
Můžeme vyrobit další?
Jo.
Překlad titulků: Růžena Svobodová