Gav hun dig den bare? Den mystiske pige?
- Sagde hun ikke noget? - Nej.
Nå, men den må jo betyde et eller andet. Hun ville give dig den. Den betyder noget.
Måske var det bare tilfældigt.
Måske havde hun den bare i lommen og besluttede at give mig den.
Ja, og måske er Jorden flad, og måske er der ingen Gud,
og måske er Taylor Swift dødelig.
Hvad er det?
Det er alt.
Alle vores ting.
Kan du spille klaver?
Nej. Ikke rigtigt.
Jeg skal have noget væske.
BASERET PÅ ANN NAPOLITANOS ROMAN
Besked til personalet.
Sidste udkald til afgang 818 til Los Angeles.
Sidste udkald til afgang 818.
Pis!
- Hej. Undskyld. - Velkommen ombord.
Undskyld.
- Hej. Sikke et tilfælde. - Hej. Hvordan går det? Ja.
- Hvad laver du her? Det er jo fantastisk. - Ja, jeg havde problemer med bagagen.
- Men jeg fandt en, der kunne hjælpe. - Det hader jeg bare.
- Så gaffertape. Sådan er det. - Jeg håber...
- Jeg skal ned på økonomiklassen. - Ja.
- Men hav en god tur. - God tur, Lacey.
Det er Linda.
- Linda! Åh gud. - Lacey er mosteren. Ja.
- Det er okay. - Nå ja.
- Glem det. Hav en god tur. - I lige måde.
- Undskyld. - Det er okay.
Du skal være stærk. Stærk. Styrende.
Hej. Jeg hedder Adriana Washington og stiller op til kongressen.
Nej, du skræmmer dem.
Jeg hedder Adriana Washington.
I kender mig måske, fordi jeg var Rose Washingtons barnebarn, og...
...nepotisme er sejt.
Pis. Okay. Hej.
Okay.
Hej. Goddag. Hej.
Hej. Jeg hedder Adriana Washington og stiller op til kongressen.
Du lyder, som om nogen er død.
Nogen er jo død.
Hej. Jeg...
I guder.
Hvad foregår der? Åh gud.
Hvad fanden?
Udlejeren var lidt uhøflig, men det er fint nok.
Det lærer vi af.
Hvis vi skal blive, skal vi have en advokat, og det er spild af penge,
når vi skal til Ghana, så snart vi får dit pas.
Men det her er en meget bedre plan.
Min fætters bedste ven Isaac har en lejlighed til os.
Vi må bo der, så længe vi vil.
Og spise masser af ghanesisk mad.
Han har 300 femstjernede anmeldelser. Lyder det ikke godt?
Okay.
Kom.
Okay. Okay.
Hvornår var du sidst på værkstedet?
Det ved jeg ikke. Jeg var lille.
Du var nok syv? Otte?
Muligvis.
- Hvorfor skal jeg med dig? - Du er ikke klar til at tage i skole.
Hvad mener du med "i skole"?
Vi kan ikke undervise dig hjemme. Vi arbejder.
Det skal nok gå. Du skal gå i klasse med Shay.
Din mor og jeg tog herhen næsten hver dag efter skole.
Hvorfor arbejder du her?
Det er familievirksomheden.
- Min mor arbejdede her ikke. - Hun var en talentfuld forfatter.
Hun behøvede ikke at lave metal. Hun ville vinde en Pulitzer.
- Godt at have dig tilbage. - Wendell.
- Kan du huske min nevø, Edward? - Ja.
- Sikke noget møg, Eddie. Det gør mig ondt. - Han foretrækker "Edward".
Nej, det er fint.
- Okay. - Har du prøvet en drejebænk?
Seriøst?
Er du vanvittig? Han må ikke betjene maskinerne.
Hvorfor ikke?
- Han er 12. - Jeg lærte dig det hele, da du var otte.
Når du er ældre.
Fint. Så sidder jeg bare her og laver ingenting.
- Linda. Hej. - Hej.
Var det en hård tur?
- Jeg kastede op. - Åh nej.
Hvad laver du i LA?
Jeg er her faktisk for at se Garys forældre, som jeg aldrig har mødt.
Som sagt tror jeg ikke, at de kender til mig eller babyen.
Men de fortjener at vide det.
Jeg ville ikke sige det over Zoom, så...
Hvad med dig?
Min mand gjorde forretninger herude, så jeg... Jeg skal afslutte et par ting.
Hvis du vil drikke kaffe eller noget, mens...
- Mens vi begge er i byen. - Det ville være skønt.
Det vil jeg gerne. Ja. Jeg har nok temmelig travlt.
Men held og lykke med Garys forældre. Og pas godt på babyen.
- Ja. - Vi ses, ikke?
- Pas på dig selv, Linda. - Farvel.
Jeg havde ikke planlagt at tage med til brylluppet.
Det var en fjern kusine,
og mine forældre kom, som jeg ikke taler med.
Men jeg tog med og mødte en charmerende marinbiolog,
der talte i timevis om hvaler.
Vi... Vi forelskede os.
Vi har ingen årsag til at tvivle på dig, men Gary var...
Vi var meget tæt knyttet.
Gary fortalte os alt. Han nævnte aldrig dig.
Okay.
Jeg ved, hvordan det virker.
Vi... Jeg... Jeg vil ikke have noget fra jer.
Jeg beder ikke om noget. Det lover jeg...
Jeg kom for at fortælle jer... Jeg fløj hertil for at fortælle...
Jeg ville sige det ansigt til ansigt.
At jeg er gravid.
Og jeg vil beholde babyen.
Men jeg beder ikke om noget. Det lover jeg.
I... Tro mig. Jeg har ikke brug for noget.
Du er gravid. Mener du med...
Med Garys barn. Ja.
Hvis du lyver for os, ville det være den mest hæslige ting, man kunne gøre.
Åh gud. Jeg lyver ikke.
Åh gud.
Så.
Tak. Okay.
Hold da helt op.
Man skal ikke skue hunden på hårene. Det her sted er fantastisk.
Og se lige indretningen. Det er nærmest allerede stylet.
Et tæppe og et par pynteting, og så kan vi sælge det her sted.
Og det... Var din mand musiker?
Det var han ikke.
Jeg er vild med sengetøjet.
Er det fra Parachute?
Det aner jeg ikke.
Præcis den samme.
- Det er det vel. - Det er det vel?
Det er det vel.
- Fint. Den ligner. - Helt præcist.
The Museum of the Odd & Peculiar på Manhattan.
MOP. Mop. Er du med?
Det er der, den kommer fra. Dens fødested.
Ja, det har du sagt. Mange gange.
Jeg har virkelig lavet en Sherlock Holmes her.
- Er du overhovedet ikke imponeret? - Du er jo nærmest besat.
Det er en normal reaktion på det, der skete.
Den mystiske pige fandt dig i ShopRite og gav dig den her med fuldt overlæg.
Hun vil have, at du tager derhen. Det er et spor.
Hm.
Hør nu her.
Jeg har levet hele mit liv og ikke en eneste gang
har nogen givet mig et skrumpehoved eller noget i nærheden.
Aldrig. Ikke en eneste gang. Niks.
Vi er i Nyack. Her sker aldrig noget sejt. Vi kan ikke bare droppe det.
Hvad skal vi så gøre? Finde hende?
Skriv til Lacey.
Sig, at vi tager hjem til en ven for at spille computer resten af dagen.
Gør vi det?
Nej, jeg har ingen venner, og jeg spiller ikke computer.
Vi tager ind på museet, og så finder vi den mystiske pige.
- Nej. Det gør vi ikke. Slet ikke. - Helt ærligt, Edward.
Vil du ikke vide, hvem den mystiske pige er?
Lad os tage på eventyr.
Godt. Ikke dårligt. Det er fint. Godt. Du klarer det flot. Flotte farver.
Hvad er det?
En vinge.
Og nu orange.
- Vent. - Hvad skal jeg gøre?
- Men dog... Se, hvem det er. - Er I stadig ikke i Ghana?
Nej. Vi venter på Becks' pas. Seks til otte uger.
Åh gud. Alle tiders.
Jeg mener... Det er ikke alle tiders.
Du vil sikkert gerne hjem.
- Kommer du til gruppeterapi? - Jeg overvejer det.
Er det en svær beslutning?
Ja. Jeg skal have 1300 underskrifter, inden ugen er slut. Jeg har 42.
- Underskrifter til hvad? - Til at stille op.
- Til kongressen. Du stiller op! - Jeg ved det ikke.
Men jeg kan ikke stille op uden underskrifterne,
så jeg bør ikke tage med til mødet. Folk er forfærdelige.
De er forfærdelige. De kommer hen til en,
og siger forfærdelige ting, og så skriver de ikke under.
Min bedstemor havde en stålmur omkring sig, som jeg ikke har.
Jeg mærker alting. Det er derfor, jeg nok ikke egner mig til kongressen.
Og jeg har ikke fået noget søvn, fordi mit toilet laver en mystisk lyd.
Det har skræmt livet af mig.
- Okay, Adriana. Det er overvældende. - Ja.
- Én ting ad gangen. - Okay.
Begynd med toilettet. Hvilken lyd siger det?
Det ved jeg ikke. Noget mellem et kluk og et plop.
Interessant. Sig lyden.
- Sig lyden? - Ja.
- Jeg ved... Hvad vil du have... - Sig lyden.
Det er...
Højere.
Interessant.
- Den lyd kender jeg godt. - Ja.
- Det kan jeg lave. Plan. - Okay. Fint.
Vi fikser vores sjæl til mødet.
Og så fikser vi dit toilet. Og så skaffer vi underskrifter.
- Når du bliver kongresmedlem... - Åh gud.
...kan jeg heppe på dig fra Ghana.
- Lyder det godt? - Ja.
- Okay. Vi er sent på den. Kom. - Det lyder fint.
- Okay. - Becks.
Tag din skildpadde.
Hej, hr. Skildpadde.
Hvordan går det? Hej, Becks. Har du brug for hjælp?
Charles Du vil altid være min prinsesse
"Din ensomme pilgrim."
Og Zoe min engel. Jeg elsker jer begge højt.
Jeg er ked af det. Kærligst
Endnu engang tak for alt. Jeg glæder mig til at gå amok med dig.
Jeg sender dig kærlighed. Noelle
GAVEKORT: CHARLIE FRA: N - WRECK ROOM
Bare stil varerne ved døren!
Noelle?
Ja, beklager. Hvis du bare... Bare stil varerne...
- Noelle? Greene? - Ja. Kan jeg hjælpe dig?
Ja. Ja, det kan du.
Du kan fortælle, hvorfor du knaldede min mand.
- Undskyld? - Charles?
- Undskyld, men jeg aner ikke... - Charles Christopher Cameron?
Charles Cameron?
Charlie. Du må være Deirdre.
Dee Dee. Han hedder Charles. Ikke Charlie.
- Hed. - Jeg kondolerer.
- Spar mig for din forbandede sympati. - Er alt i orden?
- I guder. - Hvad sagde du til min kone?
- Din kone? - Det er Charlies kone.
Jeg kondolerer.
Jeg mødte kun Charlie et par gange, men han var alle tiders.
Jeg er glad for, at du...
Hvad fanden foregår der her?
- Undskyld. Undskyld, baby. - Det er okay. Gå ind med Skye.
Det er okay. Det er okay.
Vil du ikke indenfor?
Ellers tak. Ellers tak.
Det rører jeg ikke. Hvor kendte du min mand fra?
Jeg driver et LGBTQ-ungdomscenter i North Hollywood.
Din mand var en af vores bedste frivillige.
Nej. Charles var republikaner.
Jeg måtte sige til ham tusind gange, at han ikke måtte sige "homoerne".
Det giver da ingen mening. Hvordan?
Han gjorde et fantastisk stykke arbejde. Han var en fantastisk mand.
Han forlod sin familie.
Og han løj for os og ødelagde os.
Så han var ikke sådan en fantastisk mand, Noelle.
Jeg vidste, at han rejste meget.
Var det sådan? Rejste han for at se mig?
Var det her hans hjem? Rejste han for at se sin kone?
Var det sådan, svinet fremstillede det?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Det gør mig ondt, Deirdre.
Du ser oprevet ud. Hør her. Kom ind og få et glas kombucha.
Med al respekt kan du stoppe din kombucha op i røven.
Hvad glor du på?
Det her er jo det sejeste sted i hele verden.
- Vidste du, at det fandtes? - Jeg har aldrig hørt om det.
- Den bør du tage på i skole. - Bare jeg kunne.
Jeg prøver altid at finde sejere tøj, men jeg sidder fast i en kasse.
Kasse?
Jeg er den uventet sportslige, kloge, nørdede nørd med kant.
Sådan har det været siden tredje. Jeg kan intet gøre.
- Det er en ret specifik kasse. - En kasse er en kasse.
Pas på, jeg kommer, når du sover.
Kom.
DET UTROLIGE SKRUMPENDE RUM
INDGANG
Jeg kan ikke genkende hende.
Er du sikker på, at du aldrig har set hende?
Det er vigtigt.
Beklager.
Må jeg give dig mit nummer? Ring, hvis du ser hende. Jeg mener det.
Okay.
Hvor er skrumpehovederne?
Okay.
Hvordan blev du vild med roller derby? Det bliver man ikke bare lige.
Min far tog mig med ud at skøjte, da jeg var lille, og jeg elskede det.
Ellers var jeg altid super akavet og stødte ind i ting.
Men på skøjter følte jeg mig normal.
Jeg var ude at skøjte i Central Park et par gange, da jeg var lille.
Det fungerede ikke for mig.
Der var ret meget blod.
Jackpot!
Og din far... Hvad skete der med din far?
Der skete ikke noget med ham.
- Er det, fordi... - Hvad?
Jeg mener, han bor ikke sammen med jer, vel?
Okay, hør her, Edward.
Min far er ikke en eller anden nar, der har forladt mig.
Han er faktisk virkelig sej. Du har mødt min mor.
Hun er svær at holde ud. Der er en vis grænse.
Han bor ikke hos os. Mere er der ikke i det.
Punktum. Slut. Emnet er uddebatteret. Okay?
Okay. Jeg...
- Hør dog efter. - Okay.
Måske har du ret. Måske betyder det ikke noget.
- Hvor skal du hen? - Jeg er sulten.
Du skal ikke spise der.
- Hvorfor ikke? - Det er ikke godt. Turistfælde.
- Perfekt. Gæt hvad. Jeg er turist. - Jeg kan ikke lade dig spise det.
- Kan du ikke lade mig? - Præcis.
- Kender du da et bedre sted? - Jeg kender det bedste sted. Kom.
Bare før an, særling.
- Kan du lide falafler? - Hvad er en falafel?
Okay. Nu er det bare dig og mig.
Okay. Okay.
Jeg har så gerne villet have fingre i de fletninger.
- Jeg kan godt lide, når du sætter det. - Kan du?
Det gør ikke lige så ondt, som når mor gjorde det.
Jeg kan huske, da min bedstemor satte mit hår.
- Det gjorde så ondt, at jeg slog hende. - Gjorde du?
Ja, men nu ingen gode idéer.
Min mor døde i en flyulykke.
Ja. Det gør mig ondt.
Der var kun én dreng, der overlevede.
Ja, det har jeg hørt.
Bare det var min mor, der havde overlevet.
Ja. Det må være virkelig svært.
Mistede du nogen i flyulykken?
Ja. Men det var ikke min mor.
- Så jeg ved ikke, hvordan det er. - Ja.
Hallo.
- Hvad sker der? - Det er min bygning.
Jeg er ked af, at jeg spurgte til din far. Jeg er en idiot. Jeg...
- Jeg gør det ikke igen. Okay? - Ja. Bare glem det.
Vil du stadig være min ven?
Ja, din tosse. Jeg er stadig din ven.
Kan vi ikke godt finde noget mad? Ellers besvimer jeg helt seriøst.
Ja.
Undskyld, har du registreret dig som vælger?
- Ja. - Værsgo.
- Bor I i Harlem? Jeg elsker Harlem. - I mange år.
- Jeg kendte din bedstemor. - Gjorde du?
Det gør mig så ondt.
Er I lige kommet hertil fra Miami? Velkommen.
Det her er Harlem. I bliver vilde med det.
Jeg boede fem veje væk. Jeg kan vise jer alle de gode steder.
Jeg kan ikke holde det ud længere. Der mangler sikkerhed på skolerne.
- Ja, ikke? - Helt sikkert.
Jeg vil kæmpe for jer. Det her er mit hjem. Jeg bor her.
Jeg gik i skole lige deroppe.
PS 125, ikke?
Hej. Jeg hedder Adriana Washington og stiller op til kongressen.
Vi har oplevet for stor splittelse de seneste år.
Det skal ændre sig, og jeg vil kæmpe for jer.
Det var det, min bedstemor lærte mig, og det er det, jeg vil gøre.
- Fedt. - Ja.
Tak for jeres underskrifter. Hav en dejlig dag.
Og husk nu at stemme til valget.
Må jeg så få din underskrift?
- I kan skrive under her. - Men kun, hvis I har lyst.
Giv mig kuglepennen.
- Må jeg få din underskrift. - Ja da.
Skønt. Værsgo.
Tak. Og dig. Tak skal du have.
Tak. Vi ses.
Vi gjorde det! Godt gået. Ja!
New Yorks bedste falafler.
Tak, Faakhir.
Seriøst? Har vi gået i en time for det her?
- Hvordan har du det med radiser? - De er da klamme.
Enig. Vent her.
Eddie, Eddie, Eddie.
Hej, Faakhir. To falafler. Ingen radiser, ekstra tahin.
- To kirsebærsodavand. De koldeste... - De koldeste, jeg har. Det ved jeg.
- Har du fået dig en kæreste? - Hende? Hun er ikke min kæreste.
Hun er ikke engang en slags pige. Hun er oppe nordfra.
Nordfra? Hvad laver du deroppe?
Ikke rigtig noget.
Hvordan har din bror det? Jeg har ikke set jer i ugevis.
Jeg troede, at I havde fundet en anden falafelvogn,
men så huskede jeg, at det her er den bedste.
Han har det godt. Jordan har det godt.
Han dumper i bogstavregning,
så min far vil ikke have, at han kommer, før han har bestået.
Godt gået af jeres far.
Det er problemet med forældre nu til dags. De sætter ikke grænser.
Man er nødt til at sætte grænser.
Ja, det er min far rigtig god til.
Min mor... Vi kan få hvad som helst ud af hende.
- Men min far kan være streng. - Så er der balance. De perfekte forældre.
Eller der er jo intet, der er perfekt. Måske bortset fra dem her.
Ekstra tahin, ingen radiser, to kirsebærsodavand.
Sig til din bror, at han skal hænge i. Jeg savner ham.
- Er du okay? - Jeg er nødt til at gå.
- Hvad? Hvorfor? - Jeg er nødt til at gå.
- Men vi er jo lige kommet. - Jeg er nødt til at gå nu!
Vi skulle aldrig været kommet.
Vi håber ikke, at vi gjorde et skidt førstehåndsindtryk i går.
Nej, slet ikke. Slet ikke.
Jeg forstår det godt.
Det var nok ret besynderligt.
Det hele er så nyt.
Vi er stadig lidt skrøbelige.
Selvfølgelig. Det... Det er jeg også. Det er okay.
Linda.
Vi er forbundet nu. Inderst inde.
Ja, det er vi vel.
Vi vil gerne være der for barnet. Dit barn.
Vores barnebarn.
Det er jeg glad for. Det er jeg. Men jeg beder ikke om noget.
Vi vil gerne være en del af babyens liv. Det ville Gary nok også have ønsket.
Selvfølgelig. Det vil jeg også gerne have.
Vi har tænkt meget over det,
og vi vil bede dig overveje at bo her hos os.
Undskyld?
Vi vil gerne hjælpe dig.
Vores barnebarn skal være en del af vores liv.
Ja, selvfølgelig. Men jeg bor i New York.
Hvordan er din boligsituation i New York i forhold til babyen?
Altså, lige nu har jeg samboer.
Der er ikke rigtig plads til babyen, men jeg skulle jo flytte ind hos Gary.
- Så jeg er ved at få styr på det. - Og hvad arbejder du med?
I øjeblikket arbejder jeg på en restaurant.
Men jeg arbejder på at færdiggøre min bachelor, så...
Det er jo skønt.
Vi vil gerne hjælpe dig med at færdiggøre din uddannelse.
Tusind tak. Det mener jeg.
Men jeg kom faktisk bare for at fortælle jer om jeres barnebarn.
Det er vel ikke den eneste grund, til at du kom. Vel?
- Hvis du skal være helt ærlig? - Skat.
Du sagde lige, at du ikke har den rette bolig til et barn.
Du har ingen penge eller ressourcer. Du står ikke dine forældre nært.
Det passer ikke. Det er ikke hele sandheden.
Du sagde, at du ikke har talt med dem. De kender ikke engang til graviditeten.
- Jeg havde tænkt mig at fortælle dem... - Du er fire måneder henne.
Faderen til dit barn døde i en flyulykke.
Du kom hertil, inden du tog hjem til dine egne forældre.
Jeg kan ikke tage hjem til mine forældre, nej.
Men mit liv er i New York. Jeg bor i New York.
- Vi... - Jeg... Jeg kender jer ikke rigtigt.
Du kan ikke længere kun tænke på dig selv. Du må tænke på barnets bedste.
JULEFUNDRAISER 2022
- Hallo. - Hej...
Hej. Det er Linda.
Hej. Hvordan går det hos din kærestes forældre?
- Det gik ikke så godt. - Åh nej.
Ja, jeg fandeme bare helt alene.
Nå, men hvordan har du det?
Jeg har det fint.
Fedt.
Må jeg...
Må jeg ikke godt... Må jeg komme over til dig?
Ja. Tag en flaske Tito's med. Og jeg mangler tranebærjuice.
Okay. Farvel.
Sådan!
- Maden er så lækker. - Tak.
- Jeg kan også godt lide det. - Kan du det?
- Hun kan også lide det. - Det var godt.
Der er en, der har fundet sin appetit.
Du spiser. Sådan skal det være.
Becks!
Becks. Du hepper på de forkerte.
- Det er Cameroon, ikke Ghana. - Undskyld, onkel Kojo.
Det er okay. Det lærer du.
Det er okay.
Sengetid.
Nej!
- Det er sent. - Okay.
Kojo, se på bolden.
- Sådan! - Kom nu!
Ja! Ja!
Tak.
- Er du træt? - Vi skal sove her.
- Nej. - Nej?
Jo.
Okay. Indenfor.
Den restaurant har ligget fem gader fra min lejlighed alle de år,
- og jeg anede det ikke. - Ja.
Jeg kan altid opspore en god jollof.
Tænk, at vi fik næsten 300 underskrifter i dag.
Det kan jeg takke jer for.
- Det er okay. - Jeg er ikke træt endnu.
Jeg vil blive oppe med Adriana.
- Becks. - Vi ses snart igen.
Det lover jeg, okay? Kom.
Ja, den er ulåst.
Ta-da!
Nej.
Koncentrér dig, hør nu her. Sig det, du tænker først.
Jeg er først, du er anden. Kategorien er væsner i havet.
- Åler. - Krokodille.
Søde, så er jeg klar.
- Ja! - Okay.
Ta-da.
- Er det mit værelse? - Ja. Kom og kig på det.
Det er bare i nat. I morgen finder vi et andet sted.
I må blive så længe, I har lyst. Her er uhyggeligt, når her ikke er nogen.
Kan vi ikke godt blive? Kom nu.
Kun i nat. Okay?
Okay. Godnat, lille niece.
- Tak. - Selvfølgelig.
Godnat, frøken Kongresmedlem.
- Det tror jeg ikke. - Det gør jeg.
- Nå, men... Godnat. - Godnat.
De ville bare have, at jeg flyttede ind.
Folk føler sig så berettigede.
Er det sjovt?
Traf jeg det rigtige valg, da jeg skred derfra?
Ja. De var så tæt på at lave en Rosemary's Baby på dig.
- Vil du have en mere? - Nej, ellers tak.
Det... Jeg spytter i min juice. Hvordan går det med dig?
I min barndom flyttede vi ofte. Vi havde ikke så meget.
Min far kunne ikke holde på et job. Sådan var det.
Min mor kaldte min far for et brushoved.
I dag kalder man det for psykiske overgreb.
Jeg flyttede hjemmefra, da jeg var 17.
Jeg begyndte... Jeg arbejdede som tjener
på en IHOP i Paterson og gjorde skolen færdig.
Og jeg tænkte... Jeg overvejede at blive kosmetolog.
Og så kom Charles ind i restauranten en dag.
Han var så fjoget.
Han smilede konstant. Et bredt smil. Og et glimt i øjet.
Efter tre uger boede vi sammen i hans hul i Denville.
Lige med det samme var vi mere end et par.
Vi var et hold. Vi var en enhed.
Han var en ambitiøs arbejderbi, og jeg var hans livskraft.
Jeg underholdt cheferne,
knyttede bånd med konerne og charmerede mændene.
Og...
Charles røg op ad stigen. Med raketfart.
Og vi blev så rige, Linda.
Virkelig rige.
Og jeg har elsket hvert eneste sekund af det.
Men jeg tror, at jeg måske elskede det så højt, at jeg havde skyklapper på.
For nogle gange føltes det ikke ægte.
Nu viser det sig, at det måske ikke var ægte.
Er du okay?
Ja, jeg har det fint.
Jeg har det fint. Jeg klarer den. Jeg har det fint.
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke. "Wreck Room".
Det er sikkert en eller anden afstumpet sexklub.
Nej. Det er ikke en sexklub.
Det er sådan et sted, hvor man tager hen. Man smadrer en masse ting.
- Hvad? Forbandede LA. - De har dem også i New York.
Hvad mener du med, at man smadrer ting?
Tager man hen og smadrer alt muligt? Jeg forstår det ikke.
Ja, stort set.
Det er jo latterligt.
Hej.
- Hvordan var computerspillene? - Vi spillede ikke computerspil.
- Jeg troede... Hvad lavede I så? - Vi tog ind til byen.
- Hvilken by? - Manhattan. Vi tog ind til Manhattan.
Dig og Shay? Tog I ind til Manhattan?
- Med Besa? - Nej.
- Hvordan... - Vi tog bussen.
- Okay. Eddie, det... - Edward.
Jeg hedder Edward.
Vil du ikke godt kalde mig Edward?
Edward, du må ikke tage ind til byen uden at sige det til mig. Nogensinde.
JANE VINTERTØJ
Gør det jævnt hele vejen over.
Hm. Det er flot. Ja. Bare fortsæt.
Lige over. Og træk tilbage.
Og træk der. Bare udløs den. Træk den af.
Den er perfekt. Godt. Du er hyret.
- Kan vi lave en mere? - Ja.
Tekster af: Helle Virenfeldt Smith