Малий, глянь сюди.
РЯТУВАЛЬНИК, АРЧУЛЕТА
Усе буде добре, малий. Я з тобою.
Едді.
Джордан?
Едді?
- Джордане. - Едді, допоможи.
- Я йду. Я зараз. - Едді.
- Едді, я помираю. - Не бійся.
Я зараз. Я вже йду.
- Допоможи. Я помираю. - Джордане, я тут. Я тут.
- Я тут. - Едді.
Едді.
- Едді. - Господи.
Ні, малий, не засинай.
ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ ЕНН НАПОЛІТАНО
МИЛИЙ ЕДВАРДЕ
ВІТАЄМО ВДОМА
- Я обійду й відчиню. - Це диво-хлопчик.
Дякую. Вибачте.
Перепрошую. Це приватне життя. Вибачте нам.
Котику, виходь.
Це диво-хлопчик.
Як тобі вдома?
Едді, не зважай на нього.
Едвард? А як краще: Едді чи Едвард?
Едді? Синку, ми запізнюємося.
Едді. У нас є столик. Ходімо.
Едді, давай.
Мене звати Едвард.
НІЖНО ЛЮБЛЮ ВАС, ДУЖЕ ШКОДА,
«Твій самотній пілігрим».
Якого хріна?
Добрий день. Це група підтримки?
Так. Ласкаво прошу.
Можна вам дещо сказати, поки ніхто не прийшов? Конфіденційно.
Авжеж.
Я вагітна, 16 тижнів.
Ой, божечку.
Але крім мого хлопця, більше ніхто не знає,
а він помер.
А батьки в мене токсичні, ми не розмовляємо.
І я не знаю, чи його батьки в курсі, що буде дитина.
Не знаю, чи в курсі вони, що я існую, але я ношу його дитину.
Робота в мене тимчасова, квартира гівняна з сусідками, тому…
У мене нікого немає, і я блукаю містом,
думаючи, що, може, Ґері дасть мені знак, а це…
Я божеволію.
Я розумію, це група підтримки після втрати, але мої проблеми більші.
Так.
Вибачте, здається, я тут чужа. Я вже піду.
Стійте, ні.
Як вас звати?
Лінда.
Ліндо, послухайте. Підійдіть.
Я знаю, що ви зараз відчуваєте. Спустошеність. І гнів.
І в деякі дні ви не знаєте, чи зможете йти далі.
Послухайте. Ви тут не чужа. Ви тут цілковито своя.
Дякую.
Можна вас обійняти? Дозволите?
Я люблю обіймати.
Хочете тістечко?
Вони смачнючі.
- Найкращі в трьох штатах. - Добре.
Чудовий вибір. Це у нас…
- шоколадна карамель з морською сіллю. - Карамель.
- Дуже смачно. - Дуже смачно, так?
Смакота. Я не очікувала обіймів і тістечок,
але якщо це психотерапія, то я обома руками «за».
- Я розумію. - Смачно.
Добрий день.
Вітаю. Добридень. Я Майло.
Привіт, Майло. Я Ді Ді.
- Привіт, Ді Ді. - Салют.
Я вестиму групу підтримки.
Чудово. Добре.
То ви не психотерапевт?
Ні, я не психотерапевт. У мене горе.
То це… Так і буде?
Ви не збираєтеся нічого казати?
Будь-хто може висловитися, але мене влаштовує мовчання.
То не буде ні знайомства, ні…
Я пропускаю роботу.
І Едварда залишила вдома з чоловіком,
а це те саме, що залишити 12-річного хлопця з чоловіком,
якого я ніжно люблю, але він сам як той 12-річний.
Стривайте. Ви сказали, 12-річний хлопчик Едвард? Той самий Едвард?
Я просто склала два і два.
Ви його тітка?
Так. Це я. Здається, я та сама тітка.
Співчуваю. Преса не дає вам спокою.
Як він?
А ви як?
Я справляюся.
Справляюся так само, як і ми всі.
Люди знайомляться зі мною і думають:
«Це та, чий небіж вижив у авіакатастрофі».
Але забувають, що я ще й…
та, що втратила старшу сестру.
І рідних.
Тож загалом це гівняний березень.
Привіт, племінничко.
Можна?
Привіт, Черепахо. Я Коджо. Ти напевно про мене чула.
Я красунчик-дядько Бекс із Гани.
Ні?
Ти нічого не чула? Зовсім?
Ні, це… Мусила ж вона мене згадати хоч раз.
Та ти що?
Жоднісінького разу?
Не бійся.
Я вже з тобою.
Я про тебе подбаю.
Джордане, перестань. Ти поламаєш.
У них тут стільки немовлячого, а немовляти нема.
- І що? - Це стрьомно.
Стій! Джордане. Вилізь…
Вони прийдуть і побачать. Джордане! Вилізь.
Едді, чому ми тут?
Мама ненавиділа тітку Лейсі.
Брехня.
А чому ми до неї приїжджали разів зо три за все життя?
Ну, а хіба ми мали вибір, Джордане?
Хлопці, йдіть вечеряти.
Пахне рибою.
Як думаєш, дадуть подзвонити в «Домінос»?
Що?
Дати тобі хліба?
Авіакомпанія оплатить послуги психолога.
По-моєму, це непогано. Щоб тобі, ну…
щоб тобі було з ким поговорити.
Хоча ти завжди, завжди можеш поговорити з нами. Авжеж.
Безумовно.
Але в тебе стільки всього зараз у житті.
Ні, дякую.
Так. Я подумаю.
Так, добре. На.
Чорт.
Почекайте, я зараз.
Ми… Ми вечеряємо.
Ідіть геть. Забирайтеся.
- Ой, Беса. Вибач. - Ні, ви сіли вечеряти?
- Мені прийти згодом? - Ну, так…
Я ще такого ніколи не бачила…
- Отож. - …учора.
Усі ті журналюги.
Невже так важко зрозуміти, що людям потрібен спокій?
Привіт. Едварде, дуже рада знайомству. Я Беса.
Ми сусіди, зелені двері. Дивне стукальце-орел.
Я не винна. Воно від попередніх власників. Стукай, коли захочеш.
Він соромиться.
Доню, привітайся з Едвардом. Він не кусається. Правда, Едварде?
- Мамо. - Ми підемо,
ви вечеряєте. Я приготувала бабусин рисовий пудинг, прямо з Гавани.
Ого. Даремно ти турбувалася.
Мені не важко. А це дещо особливе.
Ой, це так…
Це паличка селеніту. Має цілющі властивості.
- Нею можна помахати перед дверима… - Супер. Дякую.
Як справи, Шей?
Якщо вам щось знадобиться, ми поряд.
- Так, Шей? - Ходімо.
Добре. Дякую. Чудово.
Адріано, нам буде сумно без тебе.
Мені без вас теж.
Які в тебе плани?
Ну, я відвідую заняття з урбаністики в Сіті-Коледжі.
Я поговорила з завідувачем кафедри,
він дозволив з нового семестру перейти на денне.
- Чудово. Просто чудово. - Отакий у мене план.
Молодчина.
Звертайся до мене з будь-якими потребами. До нас усіх. Ми родина.
Дякую, Коро.
- Є одна тема для розмови. - Слухаю?
Ми в жалобі по бабусі,
але реальність така, що за її крісло затято боротимуться.
Буде прикута увага всієї країни. Люди вже виступають з заявами.
Нам треба зайняти свою нішу, і швидко.
- Це продовження справи твоєї бабусі. - Я не балотуватимуся, Коро.
Власне, я мала на увазі себе.
Просто ти звільнилася і йдеш в аспірантуру.
- Тому я подумала, що ти не… - Так, я не буду.
Добре.
Хотіла заручитися твоєю підтримкою.
Кому цікава моя думка?
Ти онука конгресвумен.
Людям не байдуже.
Я працюю тут 14 років. Керую її штабом.
Я знаю цю роботу, знаю її. Я можу перемогти.
- Якщо тобі потрібен час на роздуми… - Ні, не потрібен.
Ти маєш мою підтримку.
Дякую.
Ох, Чарльз.
Ти був міцною опорою.
Ти дарував нам захищеність і…
КЕМЕРОН ЧАРЛЬЗ КРІСТОФЕР
…безумовну любов.
А ще…
слухай, я розумію, що не завжди була скромною і невибагливою.
Ти любив мене такою, як я є. Завжди.
І ми тебе любимо.
І сумуємо за тобою.
Тепер ти.
Люблю тебе, тату.
- Я сказала доречне… - Дякую, доню.
- …на похороні. - Лаконічно.
Гаразд.
Не йде з голови те повідомлення.
- Яке? - Оте, мамо. Яке він надіслав.
- Ну, зрозуміло, що він був у… - Так…
- …у нервовому стані. - Але він мав бути з нами.
Ну…
Він часто їздив у Л.А., але нашого дня народження не пропускав.
- Стривай. - Що?
- Наше дерево, липа. - Яке дерево?
- Те… - Липа.
Вибачте.
- Господи, мамо. - Отакої. Вибачте!
- Мамо… - Перепрошую.
Раніше тут росла липа, а тепер не росте.
Мамо, він тут ні при чому.
Ох, капець.
- Липа, так. - Так. Вона зникла.
Але… То було зріле дерево. Дуже гарне.
А коли ми були на похороні,
я звернула увагу розпорядника на те, що…
Мені здалося, що кора підгнивала.
Але її вже немає.
Це могила мого чоловіка.
Він у той літак сів випадково.
- Він проспав, проґавив свій рейс. - Мамо.
Тому сів на наступний, і той розбився в наш день народження.
- Мамо. - Він загинув, і я не знаю, що робити.
Він був нашою скелею.
- Може, сядемо? Я знаю. - Скелею.
- Сядемо? - Я не знаю, що робити,
і його дерево зникло.
Я розумію. Сядьмо.
- Вибачте. - Можете про це сказати?
Сідай.
- Це приємно. - Так.
Вибачте, я не туди потрапив.
Ви шукали групу підтримки?
Так, мережу підтримки. Я отримав імейл.
- Ви прийшли за адресою. - Чудово, бо мені потрібна підтримка.
По-перше…
Потрібен американський паспорт для небоги, щоб забрати її в Гану.
Крім паспорта,
неввічлива хазяйка сестриної квартири вимагає, щоб ми з'їхали.
Погрожує вимкнути газ і електрику,
якщо не звільнимо помешкання.
А ще моя племінниця не розмовляє. Ні з ким. Мені треба, щоб розмовляла.
Це трохи не та група підтримки, яку ви шукали.
Це розмовна терапія для людей, у яких сталося горе.
Зрозуміло. То ви розмовляєте про свої почуття?
Якщо звести все до найпримітивнішого опису,
то загалом так.
Продовжуйте.
Так. Я дам вам 20% знижки, це моя остаточна пропозиція.
Так, але мої біотуалети - найвищої якості.
Ароматизовані, прекрасно пахнуть.
У нас є лаванда, грейпфрут, ананас, кавун…
Ні, кавун розібрали. Слухайте,
у конкурентів немає ароматизованих біотуалетів.
Так, передзвоніть. Доба на роздуми.
Добре, бувайте.
Люди не люблять говорити про лайно, однак лайно - це реальність.
Його треба обговорювати.
Так, треба.
Ось номер захисників прав мешканців.
Скажіть, що вас скерували з офісу конгресвумен Вашингтон,
і вони подбають, щоб ніхто вас не позбавив комунальних послуг.
- А ще… - Добре.
…щодо паспорта зверніться до цих людей.
- Вони в Квінзі… - Гаразд.
…але це найшвидший спосіб отримати закордонний паспорт.
А те, що ваша племінниця не розмовляє…
Я мало знаю про дітей, але, може, треба просто дати їй час.
- Дякую. - Прошу.
- Як вас звати? - Адріана.
Щасти вам у Гані.
Гаразд.
Дуже гарно. Дякую тобі.
Як жахливо, що мене не було поряд, коли ти її втратила.
- Я була на перезаписі, тому… - Нічого страшного.
Можу пити, скільки влізе, і ми спробуємо ще раз.
Насправді це важливо.
Тоді спробуйте ще раз. Такий задум?
Саме такий.
А ти не зверталася в агентство з усиновлення?
Джейн.
Вони шукають сім'ю для дітей, яким потрібен дім. Там добрі й чуйні люди.
Так, видатні гуманісти.
Беруть 50 тисяч доларів у тих, хто вразливий і в розпачі.
Якщо річ у грошах, я тобі допоможу. Я…
Не розкидайся грішми. Не треба.
Я розумію, що тобі від мами дісталася золота репродуктивна система…
…а мені - дисфункція щелепи, але я не здаюся.
Я хочу дитину, а не всиновлювати чужу, і ти маєш поділяти моє бажання.
Ти моя старша сестра.
Злякалася.
Чия це куртка?
Удома знайшла. Врізатися треба в щось м'яке.
Може, вона твого тата?
Я шукала щось м'яке для зіткнень.
Вона була в шафі. Влаштовує, Андерсоне Купер?
А що ти робиш? Що це таке?
Це ролер-дербі.
- Ти цим займаєшся? - Ага.
Спробую. Не знаю, чи візьмуть.
- А як воно, бути знаменитим? - Я не знаменитий.
Аякже. А всі ті журналісти приходили
подивитися на кульбабки твоєї тітки.
У тебе…
- Це? Та пусте. - Кров. Так.
Бувало й набагато гірше.
Бачив би ти оце тиждень тому. Синьо-чорний був синець. Дуже крутий.
А бачиш оце і це?
- І оце? - Так?
Усі від ролер-дербі.
Небезпечна розвага.
Ще б пак.
Це від катастрофи?
Так.
- А інші помітні травми є? - Найбільше - нога.
Я помітила. Можна глянути?
Можна.
Ой, страшне. А загоїться?
Лікарі ще не знають. Сподіваюся.
Фігово, мабуть.
Але могло бути в сто разів гірше.
Коротше, мені вже йти треба.
Окей.
Бувай.
Так, бувай.
Пора нам повірити в Бога.
Звісно.
Я серйозно.
Тільки так ми всі залишимося разом. Ти, я…
Мама й тато.
Не вийде просто повірити в Бога. Це не так робиться.
- Що ти робиш? - Молюся.
Ми ж не євреї.
Ми наполовину євреї.
По лінії батька.
Юдаїзм передається по материнській лінії.
- Просто повірити не можна. - Може, перестань, всезнайко?
Домовилися?
Це молитва про вино. Ти мелеш якісь дурниці.
Сказавши, що віриш у Бога, маму з татом не повернеш.
А ти що пропонуєш?
Може, щось краще вигадаєш?
Амінь.
Добраніч, дурко.
Я балотуватимуся в Конгрес від тринадцятого виборчого округу
міста Нью-Йорк.
Цей округ я знаю краще, ніж будь-хто.
І конгресвумен Вашингтон я знаю краще, ніж будь-хто.
Я знаю цю роботу краще, ніж будь-хто.
Я найкраща кандидатка на цю посаду.
Твоя історія вражає.
Я розплакався, коли почув. Уся країна плакала.
Це Бог. А хто ж іще?
Бог тебе врятував.
Дякую.
- Вітаю. - Добрий день.
Добрий день.
Рани в нього гояться.
Уже краще рухається ліва нога, що мене дуже потішило.
Це чудово. Дуже добре. Я так і думала, що з ногою вже краще.
- Правда, я казала? - Так, вона…
Але мене дещо тривожить. Він сильніше схуд.
Так. Він як швабра. Я активно вивчаю це питання.
Я тут почитала про все.
Я фанатка здорового харчування, тому чимало про це знаю.
Тепер, коли він нарешті вдома, я можу втілити це в життя.
У лікарні йому підсовували абсолютно кримінальну їжу.
Зміст тут, усередині.
- Це чудово. - А рецепти - ззаду.
Міс Кертіс, послухайте, що я вам скажу.
У нас критичний стан.
Едвард важить менше, ніж 95 відсотків дітей його віку.
Ситуація погіршується.
Якщо не буде змін, доведеться його госпіталізувати
і годувати через зонд.
А це нікому не потрібно.
Він повинен їсти.
Не має значення, що саме.
Починайте насичувати організм хлопчика калоріями, негайно.
Домовилися?
- Ді Ді. - Привіт, Бред.
- Як ти? - Мої найнайглибші співчуття.
- Привіт. Дякую. - Я…
Я не уявляю, що ти зараз переживаєш.
Це щось незвичайне.
Але з твого вигляду не скажеш.
- Ти прекрасна, як завжди. - Дякую.
Так. Ну, може, ми…
- Так. Дякую. - Добре. Давай…
Ді Ді, а ви з Чарльзом говорили про фінанси?
Точніше, про активи й пасиви?
Змилуйся. Це була його парафія.
У мене ліва півкуля не головна.
Слава Богу, він був такий, ну, ти знаєш, який він був.
- Дуже діловий. - Так.
Тому я вчитимуся.
Зрозуміло.
Ну…
Я не знаю, як це сказати по-іншому.
- У вас чималі борги. - Борги?
Так. Є іпотека на будинок.
Від'ємні грошові потоки.
Пенсійний фонд вичерпано.
Ситуація погіршилася, відколи він звільнився з «Лейтон».
Він не звільнявся.
Ді Ді, Чарльз втратив роботу півтора року тому.
Ні.
Це неможливо, бо він мені не казав.
Він сказав би. Ми всім ділимося, тому…
Ді Ді, мені шкода. Дуже жаль.
Він думав, що йому вдасться змінити ваш фінансовий стан.
Я знаю, що він старався.
Я не дуже… Що це означає?
Зої в «Барнарді». Їй ще три роки вчитися…
- Бред, що ти хочеш сказати? - Добре. Добре.
А знаєш? Якось буде.
- Справді? Добре. - Ну…
Я не… Зрозумій мене правильно. Нам треба багато зробити,
але для початку треба відмовитися від усього, що не є життєво необхідним.
Відтік грошей потрібно зупинити. Негайно.
Членство в клубах, купівля одягу, дорогі ресторани.
А ще продати всю нерухомість,
крім основного житла.
У нас тільки будинок у Джерсі.
Будинок у Вермонті ми вже продали, тож…
Ні. Я про кондомініум у Лос-Анджелесі.
У нас немає там кондомініуму.
- Хочеш води? - Так, було б чудово. Дякую.
Я зараз.
Ненавиджу цей магазин. Нічого тут не купую.
Я роблю великий гак, щоб заїхати в «Хоул фудз»,
але навіть там більшість продукції - імпорт з інших країн,
тому вуглецевий слід у них… Неважливо.
Я це до того… Ти розумієш, до чого. Я…
Я схиблена.
Те, що сталося, несправедливо.
Це дуже хріново.
Я теж не можу їсти.
Я знаю, що ніколи не заміню тобі маму.
Я знаю, що не зможу, і не намагатимуся.
Але я твоя тітка.
І піклуватимуся про тебе якнайкраще. Обіцяю.
А я своїх обіцянок не порушую.
Тому от що ми зробимо.
Ми заходимо. Ти набираєш усього, що на тебе дивиться,
і я потім приготую, а ти з'їси.
Згода?
Добре.
Ходімо.
Так.
СУПЕРМАРКЕТ «ФУД БАЗАР»
- Ці? - Так!
Чудово. Прекрасно.
Добре.
ПЕЧИВО З ШОКОЛАДНОЮ КРИХТОЮ
Так, набирай. Бери. Аякже.
Едварде, я піду візьму в м'ясному червоного м'яса.
- Ням. - Добре.
А ти наповнюй візок. У тебе чудово виходить. Я туди й назад.
Едварде, співчуваю. Дуже. Страшенно співчуваю.
Ви хто?
- Співчуваю, ти втратив брата. - Що?
Амінь.
Камінь, ножиці, папір.
Папір накриває камінь.
Господи! Боже мій!
Боже! Боже мій!
У нього було зневоднення. Він уже вдома.
Його стан стабільний. Але з ним не все добре.
Він худіший за 95% однолітків.
І його можуть знову покласти в лікарню.
Лікарі не знають, чи відновиться він повністю.
Я стараюся…
Уже дев'ять років я намагаюся завагітніти.
Може, не просто так не вдається.
Я не знаю. Я не вмію бути чиєюсь матір'ю.
А Едвардовою матір'ю вже точно не вмію бути.
Ця ситуація для мене занадто складна.
Я захлинаюся.
- Дякую, Лейсі. - Так.
На сьогодні, здається, все. Зараз сюди прийде хор.
Я хочу вас обійняти, якщо дозволите.
Ніхто не вміє бути мамою.
Бекс.
Бекс, нам пора.
Бекс, помалювати можна вдома.
А ви не казали, що ваша небога - художниця.
Покажеш малюнок?
Божечку.
Ого. Нічого собі. Ого.
Це не прості метелики. Я такі бачила.
Вони з Музею природознавства, так?
Там гарно. Найбільше в світі люблю там бувати.
Я теж.
До речі, я Адріана.
А я - Бекс.
А ви хочете їсти?
Ну таке. Проїхали.
Так неприємно стало, коли вона сказала, що кращої за неї на цю посаду нема.
Вона балотується на посаду. Ясно, що таке казатиме.
Просто вона не найкраща кандидатка.
А хто тоді?
Ти хотіла сказати: «Я».
- Ні, не хотіла. Ні. - Так. Хотіла.
Ні, я просто… Ні.
А хоча, може, й хотіла.
То чому не балотуєшся?
Я змалечку ходила з бабусею в офіс,
ще з п'яти років.
Тринадцятий виборчий округ уже в моїй ДНК.
І все життя в мене було одне бажання - стати конгресвумен.
Бабуся була моя героїня.
А потім починаєш працювати в офісі і якось розчаровуєшся.
- У чому? - В політиці.
Там так багато людей, які збилися з дороги,
а я не хочу стати такою, як вони.
Знаєш, інколи не ми обираємо шлях.
Інколи шлях обирає нас.
Ти філософ.
Дякую.
Балотуйся. Ти не зіб'єшся з дороги.
- Просто я не… - Що?
Я не знаю, коли буду готова.
Адріано, ти вже готова. І ніколи не будеш готова.
Привіт.
А тебе вже їжа чекає.
Алло?
Хто це? Алло?
Це помешкання Чарльза Кемерона?
Так. Вибачте, а з ким я розмовляю?
Довбаний Чарльз!
Зраджував мене! Дурив!
Усі горюють по-своєму.
І в свій час.
Я маю надію, що ця група дасть нам усім необхідний час і простір.
Але потрібно розуміти, що не існує формули зцілення.
Немає чарівної палички.
Зрештою ми виберемося. Але без шрамів не вийде ніхто.
- А ти точно не проти? - Я майже себе переконала.
Ти… Сідай.
Можливо, це найкращий день мого шлюбу.
Смачно.
Яка я рада, що тобі смакує.
Пий водичку. Щоб уникнути зневоднення.
Корндоги.
Манна небесна. Скуштуй.
- Та… Ні. Не хочу. - Давай. Кусни.
Це огидно.
І смачніше за все, що я їла в житті.
Що нам робити з цією горою хавчика?
Я трохи перестаралася.
Та ні. Ми подужаємо. Не бійся.
Ось, котику. Ще не закінчили.
Але нарешті привезли ліжко.
У ньому бракує кількох болтів і гайок, без яких воно може розвалитися.
Якщо колір не дуже, перефарбуємо. І можна взяти іншу постіль.
Ні. Мені й ця подобається. Дякую.
Почекай, Едварде. Просто чекай.
Добраніч.
Добре.
На добраніч. Солодких снів.
А якщо змерзнеш, гукай. І взагалі, якщо буде щось потрібно. Ми поряд.
Камінь, ножиці, папір.
Папір криє.
Камінь, ножиці, папір.
Папір криє камінь.
Добраніч, дурко.
Привіт, Едварде.
Нам було забагато.
Дякую.
Нема за що.
А Шей удома?
- Шей? - Шей! Ти вдягнена?
Шей.
Шей. До тебе Едвард, ти не проти?
Нехай.
Заходь.
Кльова кімната.
Ой, дякую.
Я вже лягатиму. Скоро.
Якщо я не посплю вісім годин за ніч, буде гаплик.
Ясно.
Можна я переночую?
Тут?
На підлозі.
Мабуть.
Добраніч, дурко.
Що ти сказав?
Можеш сказати те саме?
Що? Навіщо?
Будь ласка?
Добраніч, дурко.
Переклад субтитрів: Олена Любенко