Csak odaadta? A rejtélyes csaj?
- Nem mondott semmit? - Nem.
K.A.M.
Pedig valamit biztosan jelent.
Neked akarta adni. Szóval tuti jelentőségteljes.
Vagy lehet, hogy random volt.
Lehet, hogy épp a zsebében volt, és csak úgy elhatározta, hogy ideadja.
Ja, és lehet, hogy a Föld lapos, nincs Isten,
meg Taylor Swift is halandó.
Mi az?
Ez mindenünk.
Az összes cuccunk.
Tudsz zongorázni?
Nem. Nem igazán.
Most hidratálnom kell.
DE. 10 - K.A.M. HOLNAP REGGEL 10
SEBTAPASZ
ANN NAPOLITANO KÖNYVE ALAPJÁN
KEDVES EDWARD
Szolgálati közlemény…
A beszállásnak vége a 818-as Los Angeles-i járatra.
Utolsó figyelmeztetés a 818-as járatra.
Basszus!
- Bocsi. - Üdv a fedélzeten!
Bocsi.
- Szia! Micsoda véletlen. - Szia! Hogy vagy? Hát igen.
Hát te mit keresel itt? Ez hihetetlen.
Ugye? Kicsit megbokrosodott a bőröndöm,
- de jött egy karbantartó… - Jaj, ne.
…megragasztotta. Hát, így jártam.
Remélem…
- Megyek a turistaosztályra… - Jó.
- …de jó repülést! - Jó utat, Lacey!
Én Linda vagyok.
- Linda! Ó, istenem! - Lacey a nagynéni. Igen.
- Nem gond. - Tényleg.
- Semmi baj. Ez… Jó repülést! - Oké. Neked is.
- Bocsi. - Semmi baj.
Erősnek kell lenned. Parancsolónak.
Üdv! Adriana Washington vagyok, és indulok a képviselői posztért.
Nem, így elijeszted őket.
Adriana Washington vagyok.
Esetleg onnan ismerhetnek, hogy Rose Washington unokája vagyok, és…
a nepotizmus menő.
Baszki. Oké, üdv!
Oké.
Jó napot! Helló! Üdv!
Üdvözlöm, Adriana Washington vagyok, képviselőjelölt.
Halottsirató hangon.
Mondjuk, meg is halt valaki.
Üdvözlöm. Én…
Istenem.
Mi folyik itt? Ó, te jó ég.
Mi a fasz?
Kicsit goromba volt a házinéni, de nem baj.
Okulunk belőle.
Ha tovább maradunk, költhettünk volna ügyvédre, ami pazarlás,
hisz indulunk Ghánába, amint itt az útleveled.
De van egy sokkal jobb tervem.
Az unokatesóm legjobb barátja, Isaac, talált nekünk lakást.
Addig maradunk, amíg csak akarunk,
ghánai kaját is ehetünk.
Háromszáz ötcsillagos értékelést kapott. Jól hangzik?
Oké.
Gyerünk.
Oké. Oké.
Mikor jártál legutóbb a műhelyben?
Nem tudom. Kis koromban.
Nagyjából hét- vagy nyolcévesen?
Olyasmi.
Miért kell bejönnöm veled?
Az iskolára még nem állsz készen.
Hogyhogy az iskolára készen?
Nem tudunk otthon tanítani. Dolgozunk.
Nem lesz gáz. Shay osztályába fogsz járni.
Anyukáddal majdnem mindennap idejöttünk tanítás után.
Miért itt dolgozol?
Hát, ez a családi vállalkozás.
Anya nem itt dolgozott.
De ő ragyogó író volt.
Neki nem kellett fémet esztergálnia.
A Pulitzer-díj is kinézett neki.
- Örülök, hogy visszajöttél. - Wendell!
- Emlékszel rá? Az unokaöcsém, Edward. - Bizony.
Szar ügy, Eddie.
Nagyon sajnálom.
Jobb szereti az Edwardot.
Nem, semmi gond.
- Oké. - Dolgoztál már nagy esztergapaddal?
Komolyan?
- Megőrültél? Nem nyúlhat a gépekhez. - Miért nem?
Tizenkét éves.
Téged nyolcévesen kezdtelek tanítani.
Majd ha nagyobb leszel.
Jó. Akkor csak ülök itt, és nem csinálok semmit.
- Linda! Szia. - Jó ég. Szia!
Kemény repülés volt, mi?
Hánytam.
Jaj, ne.
Mi szél hozott L.A.-be?
Igazából Gary szüleihez jöttem, még sosem találkoztam velük.
És mint mondtam,
sem rólam, sem a babáról nem tudnak,
de úgy érzem, megérdemelnék.
Mégsem akartam Zoomon elmondani, úgyhogy…
És te?
A férjem üzletelt itt, úgyhogy most… Tudod,
most el kell varrnom néhány szálat.
Ha van kedved kávézni, vagy valami…
- Ha már itt vagyunk. - Szuper lenne.
- Jó lenne. - Ugye?
Csak azt hiszem, hogy elég sok dolgom lesz,
de sok szerencsét Gary szüleivel, és vigyázz a babára.
- Jó. - Akkor majd találkozunk, oké?
- Minden jót, Linda. - Szia!
Nem is akartam elmenni az esküvőre.
Távoli unokatesómé, a szüleim is ott voltak, velük nem beszélek.
De csak elmentem, és megismerkedtem ezzel az elbűvölő tengerbiológussal,
aki órákon át a bálnákról mesélt.
Egyszer csak… Egymásba szerettünk.
Nincs okunk kételkedni abban, amit állít,
de Gary nagyon…
Mindig összetartó család voltunk.
Gary mindent elmondott nekünk. És magát sosem említette.
Oké.
Nézzék, tudom, hogy nézhet ez ki.
Mi… Én nem… Én nem várok el önöktől semmit.
Nem kérek semmit. Én… Esküszöm, én csak…
Azt akartam elmondani… Azért repültem ide, elmondani…
Személyesen akartam elmondani…
azt, hogy terhes vagyok.
És megtartom a babát.
De nem várok el semmit, esküszöm.
Önöktől… Kérem, higgyék el, nem kérek semmit.
Terhes. Úgy érti, hogy…
Hogy Garytől, igen.
Ha most hazudik nekünk, annál kegyetlenebbet nem is tehetne.
Úristen. Nem hazudok.
Istenem!
Itt is vagyunk.
Köszönöm. Oké.
Csukjuk is be az ajtót.
Tényleg ne ítéljünk külsőre.
Elképesztő a hely.
Nahát, micsoda bútorok!
Máris mint egy hirdetésben.
A szőnyeg helyett pár új dísztárgy néhol, és máris eladjuk a lakást.
Ez a szoba… Zenész volt a férje?
Nem volt az.
Imádni való ágynemű.
A Parachute-ból van?
Fogalmam sincsen.
Tökéletes egyezés.
Ha te mondod.
Ha én mondom?
Mondd te!
Oké, jó. Tényleg olyannak tűnik.
Tökéletesen olyannak.
A Különös és Abszurd Múzeuma, Manhattan.
K.A.M. Kam. Érted már?
Innen való ez a cucc, ez a lelőhelye.
Igen, már mondtad. Egy csomószor.
Én itt rohadtul kinyomozom,
te meg picit sem vagy büszke rám?
Szerintem megszállott vagy.
Ami teljesen normális válasz a történtekre.
A rejtélyes csaj utánad ment a boltba, és direkt neked adta.
Oda akar küldeni. Ez egy jel.
Aha.
Ide hallgass!
Nekem egész életemben senki egyetlen egyszer sem
nyomott zsugorított fejet vagy hasonlót a kezembe.
Soha. Egyszer se. Nada.
Nyackban vagyunk, ahol sose történik ilyen menőség.
Ezt nem szalaszthatjuk el.
De hát mit akarsz csinálni? Levadászni a lányt?
Írj Lacey-nek, hogy együtt elmegyünk egész napra videójátékozni egy barátomékhoz.
Tényleg?
Nem. Nincsenek barátaim, és nem videójátékozok.
A szörnyszülöttmúzeumba megyünk, megkeresni a rejtélyes csajt.
Azt nem. Dehogy megyünk. Biztos nem.
Most őszintén, Edward!
Nem akarod tudni, ki ez a csaj?
Akkor kalandra fel!
Ügyes. Nem is rossz. Ez tetszik. Nagyon is.
Jól van. Ügyes vagy. Szépek a színei.
Az mi?
Hát szárny! Mi lenne?
Most narancssárgát.
- Várj! - Mitévő legyek?
Nahát, kit látnak szemeim.
Még mindig nem Ghánában?
Nem. Becks útlevelére várunk.
Még hat-nyolc hét.
Te jó ég, ez remek!
Vagyis nem annyira remek.
Biztos nagyon menne már.
Jön a csoportba?
Még nem tudom.
Ilyen nehéz a döntés?
Az. A hét végéig 1300 aláírást kell szereznem, és még csak 42 van.
Milyen aláírást?
A szavazólapra.
A Kongresszusba. Hát indul!
Nem tudom.
De aláírások nélkül jelöltetni sem tudom magam,
így kihagyom a csoportot. Az emberek borzalmasak ám.
Borzalmasak! Odajönnek,
borzalmakat vágnak a fejemhez, és még alá se írják.
A nagyanyámnak bezzeg
acélból volt a bőre, de nekem nem!
Minden kiborít. Nem vagyok Kongresszusba való.
És még aludni se tudok,
mert túlvilági hangokat ad ki a vécém.
Totál beparáztat.
- Oké. Adriana. Sok ez így. - Igen.
- Vegyük végig egyesével. Oké? - Oké.
Kezdjük a vécével. Milyen hangot ad?
Nem tudom. Valahol a hörgés és kluttyogás között.
Érdekes. Mondja ki.
- Mondjam? - Legyen szíves.
Hát, nem is…
- De mit… - Mondja a hangot!
Nagyjából…
Hangosabban!
Érdekes.
- Jól ismerem ezt a hangot. - Értem.
- Ezt megjavítom. Oké. A terv a következő. - Oké. Jól van.
A csoportban lelket javítunk.
Aztán vécét javítunk. Aztán megszerezzük az aláírásait.
- Aztán képviselő lesz… - Jó ég.
…én pedig Ghánából szurkolok.
- Jól hangzik? - Jól.
- El ne késsünk, gyerünk! - Jó.
- Oké. - Becks!
Hozd a teknőcöd!
Üdv, Teknőc úr!
Hogy s mint van? Szia, Becks.
Segítsek?
MINDIG TE LESZEL A HERCEGNŐM.
„Magányos zarándok.”
ZOE AZ ANGYALOM. SZERETLEK TITEKET.
NAGYON SAJNÁLOM. SZERETLEK,
MÉG EGYSZER KÖSZ MINDENT.
ALIG VÁROM, HOGY VELED ZÚZZAK!
CSUPA SZERETETTEL! PUSZI, NOELLE
AJÁNDÉKUTALVÁNY N-TŐL ZÚZDA
ÉSZAK-HOLLYWOOD, KALIFORNIA
Csak hagyja az ajtóban!
Noelle?
Igen. Bocsánat. Csak hagyja… a bevásárlást…
Noelle? Greene?
Igen. Segíthetek?
Igen. Nagyon is.
Elmondhatná, miért kúrt a férjemmel.
- Már elnézést? - Charlesszal?
- Megbocsásson, asszonyom, fogalmam sincs… - Charles Christopher Cameron?
Charles Cameron?
Charlie.
Ön biztosan Deirdre.
Dee Dee vagyok. Ő pedig Charles, nem Charlie.
- Volt. - Annyira sajnálom, részvétem!
Jaj, ne jöjjön már a kurva részvétével!
Minden rendben?
- Jézusom. - Mit mondott a feleségemnek?
A felesége?
Ő Charlie felesége.
Őszinte részvétem!
Én csak párszor találkoztam Charlie-val, de remek ember volt.
Igazán örülök…
Mi a fasz történt itt?
- Elnézést! Bocs, baba. - Nem baj.
Nem viszed be Skye-t?
Semmi baj.
Nem jön be inkább…
Nem, köszönöm.
Ki nem állhatom.
Honnan ismerte a férjemet?
Egy LMBTQ ifjúsági központot viszek Észak-Hollywoodban.
Az ön férje az egyik legnélkülözhetetlenebb önkéntesünk volt.
Nem. Charles republikánus volt.
Azért is folyton rá kellett szólnom, hogy ne melegezze le őket.
Ennek semmi értelme. Vagyis hogyhogy?
Annyira csodálatos munkát végzett.
Csodálatos ember volt.
Hát, a családját elhagyta.
És hazudott nekünk, és tönkretett minket,
úgyhogy nem volt csodálatos ember, Noelle.
Tudtam, hogy sokat kell utaznia.
Hát így? Hozzánk kellett utaznia?
Ez volt az otthona? A feleségéhez csak odautazott?
Így mondta az a rohadék?
Nem tudom, mit mondhatnék.
Annyira sajnálom, Deirdre.
Zaklatottnak tűnik. Nézze, jöjjön be egy kombuchára.
Már megbocsásson, de dugja föl a kibaszott kombucháját a seggébe!
Maga meg mit bámul?
A KÜLÖNÖS ÉS ABSZURD MÚZEUMA
Atyaég, ez a legmenőbb hely az egész bolygón!
- Te tudtál róla? - Hírét se hallottam.
Ilyenben kéne suliba járnod.
Bárcsak!
Hiába próbálok menőn öltözködni,
már úgyis beskatulyáztak.
Skatulyáztak?
Tudod, én vagyok a meglepően atletikus,
okos, stréber kocka, de vagány is.
Harmadik óta ez van. Rajtam ragadt.
Elég sajátságos skatulya.
Attól még skatulya.
Vigyázz, álmodban érted jövök!
Gyere!
A HIHETETLENÜL ZSUGORODÓ SZOBA
BEJÁRAT
Nem ismerős.
Biztos, hogy sohase látta?
Fontos.
Sajnálom.
Megadhatom a számomat?
Hívjon fel, ha látja, oké? Komolyan.
Oké.
Hol vannak a zsugorított fejek?
Oké.
És hogy kezdtél el görkoriderbizni? Nem magától értetődő.
Kis koromban apukám mindig elvitt korcsolyázni, és nagyon bejött.
A való világban ügyetlen voltam, csetlettem-botlottam,
de jégen normálisnak éreztem magam.
Kis koromban én is koriztam párszor a Central Parkban.
Nekem nem vált be.
Elég sok vér folyt.
Talált, süllyedt!
És apukád… Mi lett apukáddal?
Nem lett vele semmi.
- Akkor azért, mert… - Mert?
Mármint hogy nem veletek él, ugye?
Oké. Figyelj, Edward.
Az apám nem egy pöcs, aki elhagyott, jó?
Nagyon is menő fickó. Hiszen láttad az anyukámat.
Nem könnyű eset. Mindennek van határa.
Csak nem lakik velünk. Ennyi, és kész.
Pont. Nincs tovább. Ez a téma tiltott terület, oké?
Oké. Én csak…
- Most mondtam! - Oké.
Lehet, hogy igazad van. És semmit nem jelent.
- Hova mész? - Éhes vagyok.
Itt nem ehetsz.
- Miért ne? - Nem jó hely, turistáknak való.
Tökéletes. Én is turista vagyok.
Nem hagyhatom, hogy ezt edd.
- Nem hagyhatod? - Nem.
Szóval tudsz egy jobb helyet?
A legjobb helyet. Gyere!
Mutasd az utat, nyomi!
- Szereted a falafelt? - Az mi?
Oké. Haver, most magunk között vagyunk.
Oké.
Alig vártam, hogy megkaparintsam a fonataidat.
- Szeretem, ahogy te fonod a hajam. - Igen?
Nem fáj annyira, mint amikor mami fonta.
Emlékszem, mikor a nagymamám fonta a hajamat,
úgy fájt, hogy behúztam neki egyet.
Komolyan?
Igen, de nehogy kedvet kapj.
Az anyukám lezuhant egy repülővel.
Igen. Nagyon sajnálom.
Csak egy fiú élte túl.
Igen, hallottam.
Bárcsak anyukám élte volna túl.
Igen. Ez biztos nagyon-nagyon nehéz.
Neked is odaveszett valakid a gépen?
Igen. De nem az anyukám.
Szóval nem tudom, az milyen.
Igen.
METRÓ
Hé!
Mi a helyzet?
Ez a házunk.
Bocsánat, hogy apukádról kérdeztem.
Idióta vagyok, és…
Többet nem fordul elő, jó?
Jó. Nem nagy dolog.
Szóval attól még mindig a barátom leszel?
Ja, lüke, a barátod vagyok.
Komolyan, már ehetünk? Mert már komolyan elájulok.
Igen.
Elnézést, ön jogosult szavazni?
- Igen. - Tessék!
- Harlemiek? Imádom Harlemet. - Régóta.
- Ismertem a nagyanyját. - Igen?
Részvétem!
Miamiból jöttek? Üdv nálunk!
Ez itt a Harlem. Imádni fogják.
Öt saroknyira laktam. Itt nőttem fel. Megmutathatom a legjobb helyeket.
Nem mehet így tovább! Biztonságos állami iskolák kellenek.
- Ugye? - Abszolút!
Önökért szeretnék küzdeni. Ez az otthonom. Én is itt élek.
Abba az utcába jártam iskolába.
A 125-ös suliba, értik?
Üdvözlöm! Adriana Washington vagyok, képviselőjelölt.
Alighanem mind egyetértünk, nagyot nőtt a megosztottság
az utóbbi években.
Ezt szeretném megváltoztatni, és kiállni önökért.
Erre tanított a nagymamám, és ezt is fogom tenni.
- Helyes. - Úgy van!
Köszönöm az aláírásokat, további szép napot kívánok!
Ne felejtsenek szavazni az időközin!
Számíthatok az aláírásukra?
Máris aláírom.
De csak ha úgy érzik.
Ide azzal a tollal!
- Aláírná? - Szívesen.
Csodálatos. Tessék!
Köszönöm. Önnek is. Köszönöm szépen!
Köszönöm. Viszlát!
Megcsináltuk! Szép volt! Ez az!
New York legjobb falafeléből.
Kösz, Faakhir.
Ez komoly? Ezért kerültünk egy órát?
Mi a véleményed a retekről?
Undorító, nyilván.
Egyetértek. Oké, itt várj.
Eddie, Eddie, Eddie!
Szia, Faakhir. Öm, két falafelt. Retek nélkül, extra tahinával.
Két vadmeggyes üdítőt, amilyen…
Amilyen hideget csak lehet. Tudom.
Barátnőd lett, nem mondod, he?
Ja, ő? Ő nem a barátnőm.
Nem is olyan, mint egy lány. Vidéki.
Vidéki? Mit keresel te vidéken?
Semmi különöset.
Na, és hogy van a bátyád? Hetek óta nem láttam egyikőtöket sem.
Már kezdtem azt hinni, másik falafeleshez jártok,
de aztán eszembe jutott, hogy az enyém a legjobb falafel.
Jól van. Igen. Jordan jól van.
Csak bukásra áll algebrából,
úgyhogy apa nem engedi le falafelezni, míg át nem megy.
Hát, igaza is van apádnak.
Látod, ez a baj a mostani szülőkkel. Hogy nem állnak a sarkukra.
Muszáj a sarkukra állniuk!
Igen, ebben apukám nagyon jó.
Anyától bármit megkapunk, amit kérünk,
de apa tud szigorú lenni.
Akkor egyensúlyban vannak. Tökéletes szülők.
Persze igazából semmi sem tökéletes. Talán csak ez itt.
Extra tahina, retek nélkül, két vadmeggy.
És mondd meg a bátyádnak, hogy tanuljon! Hiányzik.
- Hé, jól vagy? - Mennem kell.
- Mi? Miért? - Mennem kell!
- De most értünk ide. - Akkor is!
Nem kellett volna idejönnünk!
Reméljük, nem volt nagyon ijesztő tegnap az első benyomás.
Dehogy. Nem, egyáltalán nem.
Én… Teljesen megértem.
Biztos fura volt.
Még olyan friss a hír.
Még nem gyógyultak be a sebeink, attól tartok.
Persze. Semmi… Még az enyém sem, semmi baj.
Linda.
Mi hárman most már össze vagyunk kötve. Alapvetően.
Igen, azt hiszem.
Nos, mi szeretnénk gondoskodni a gyermekről. A gyermekéről.
Az unokánkról.
Hálás vagyok érte. Igazán. De nem kérek semmit.
Nos, szeretnénk részt venni a baba életében.
Azt hiszem, Gary is így akarná.
Persze… Hát persze. És én is ezt szeretném.
Sokat gondolkodtunk,
és szeretnénk, ha megfontolná, hogy ideköltözzenek, hozzánk.
Hogy tessék?
Mi szeretnénk támogatni.
Hogy az unokánk az életünk része legyen.
Értem. Hogyne. De én New Yorkban élek.
Nos, és milyen a lakhatási helyzete New Yorkban, a baba miatt?
Hát, egyelőre egy társbérlet.
Nem a legjobb egy babának, de épp összeköltöztünk volna Garyvel.
Szóval ezt még ki kell találnom.
És mivel keresi a kenyerét?
Pillanatnyilag hoszteszkedem.
De még a diplomámon dolgozom, szóval…
Ez csodálatos.
Szívesen támogatnánk, hogy befejezze a tanulmányait.
Köszönöm szépen. Igazán.
De én csak… Csak azért jöttem, hogy tudjanak az unokájukról. Ez minden.
Valójában azért nem csupán emiatt jött, igaz?
Ha őszintén magába néz?
Szívem.
Hisz nem tud megfelelő helyet nyújtani a babának.
Sem anyagi, sem egyéb eszközei nincsenek.
A szüleivel sem szoros a kapcsolat.
Ebből nem minden teljesen igaz. Nem egészen így van.
Azt mondta, nem beszélt velük. Még a terhességéről sem tudnak.
Tervezem, hogy elmondom nekik…
Négy hónapos terhes.
A gyermeke apja meghalt egy lezuhant repülőn.
Idejött hozzánk, még mielőtt a saját szüleinek elmondta volna.
A szüleimhez nem mehetek, ez igaz.
De az én életem New Yorkban van. New Yorkban lakom.
- Mi… - Hiszen még… nem is ismerem magukat…
Már nem csak az számít, hogy magának mi a legjobb.
Az a lényeg, hogy a gyereknek mi a legjobb.
ÉSZAK-HOLLYWOODI LMBTQ KÖZPONT
ÜNNEPI ADOMÁNYGYŰJTÉS 2022
- Halló. - Szia…
Szia, Linda vagyok.
Szia! Na, hogy álltok a barátod szüleivel?
Nem túl jól.
Jaj, ne.
Hát igen, kurvára egyedül vagyok.
És te amúgy hogy vagy?
Én jól.
Akkor jó.
Lehetne…
Esetleg… Átmehetek, légyszi?
Jó. Hozz egy üveg vodkát, és az áfonyalé is fogytán van.
Oké. Szia.
Gyerünk!
Gyerünk már!
- Isteni az étel! - Köszönöm.
- Nekem is ízlik. - Neked is?
- Ízlik neki. - Akkor jó.
Valakinek végre megjött az étvágya.
Végre eszel, Becks.
Becks!
Becks! Rossz csapatnak szurkolsz.
Ez Kamerun, nem Ghána.
Bocsánat, Kojo bácsi.
Semmi baj, majd belejössz.
Semmi gond.
Ideje lefeküdni.
Nem!
- Későre jár. - Oké.
Kojo! Figyeld a labdát!
- Ez az! - Gyerünk!
Igen! Ez az!
Köszönöm!
- Hű! Álmos vagy? - Kempingezünk.
- Nem. - Biztos?
Igen.
Oké. Befelé.
Végig itt volt tőlem öt saroknyira ez az étterem,
- és nem ismertem. - Ugye?
Bárhol megérzem a finom jollof illatát.
Hihetetlen, hogy meglett majdnem 300 aláírás.
Nektek köszönhetem.
- Ugyan. - Nem vagyok álmos.
Adrianával akarok maradni.
- Becks. - Nemsoká találkozunk.
Megígérem, oké? Gyerünk!
Így ni, nyitva van.
Tádá!
Nem.
Koncentrálás, 64, se kihagyás, se ismétlés.
Én kezdem, te válaszolsz. Tengeri lényeket sorolj!
- Muréna. - Krokodil.
Kész van, szívem!
- Ez az! - Oké.
Tádá!
Ez lesz a szobám?
Bizony. Gyere, nézz körül!
Figyelj, csak ma estére, jó? Holnap találunk másik helyet.
Maradjanak csak, amíg akarnak.
Tényleg. Ijesztő a lakás, ha nincs itt más.
Maradhatunk? Légyszi!
Csak ma este. Oké?
Oké. Jó éjszakát, uncsihugi!
Köszönjük!
Ugyan, nincs mit.
Hát akkor, jó éjt, képviselőasszony!
Hát, nem hiszem.
Én igen.
Hát, jó éjszakát!
Jó éjszakát!
Ja, azt akarták, hogy egyből költözzek be.
Egyeseknek minden jár.
Ez vicces?
Szerinted jól döntöttem, hogy eljöttem tőlük?
Persze. Ennyin múlott, hogy nem Rosemary gyermekéztek be.
- Kérsz még? - Nem.
Még… beosztom a gyümölcslevet.
És te hogy viseled ezt az egészet?
Tudod, gyerekkoromban rengeteget költöztünk.
Nem voltunk jómódúak.
Tudod, apámat mindenhonnan kirúgták. Csupa ilyesmi.
Anyám forrófejűnek hívta apámat.
Manapság már érzelmi bántalmazásnak hívják az ilyet.
Úgyhogy én már 17 éves koromban eljöttem otthonról.
Tudod, először… elmentem… pincérkedni
egy reggelizőbe Patersonban, míg befejeztem a középsulit.
És, tudod, azt gondoltam… hogy talán kozmetikus leszek, vagy ilyenek.
Aztán egy nap Charles bejött a reggelizőbe.
Annyira lüke volt.
Mindig mosolygott. Fülig ért a szája, a szeme csillogott.
Három hét után összeköltöztünk a szutyok denville-i lakásán.
És rögtön az elejétől többről szólt ez, mint hogy egy pár vagyunk.
Egy csapat voltunk. Egy egység.
Nagyratörő, szorgos méhecske volt, és én adtam az életerejét.
Szórakoztattam a főnökeit,
barátkoztam a feleségekkel, elbűvöltem a férjeket.
És hallod,
Charles úgy kilőtt a ranglétrán… mint egy rakéta.
És annyira gazdagok lettünk, Linda!
Tényleg, nagyon gazdagok.
Én pedig minden egyes pillanatát imádtam.
Csak azt hiszem, annyira imádtam, hogy szemellenzőben jártam,
mert néha túl szépnek tűnt, hogy igaz legyen.
És mint kiderült, talán nem is volt igaz.
Jól vagy?
Ja, jól vagyok.
Rendben vagyok. Rendben leszek. Rendben vagyok.
- Az mi? - Nem tudom. Tudod, a „Zúzda”.
Biztos valami elvetemült szexklub.
Nem. Ez nem szexklub.
Ez… Ez egy olyan hely, ahová el lehet menni, és…
rommá törni mindenfélét.
Mi van? Kurva L.A.
New Yorkban is van ilyen amúgy.
Hogyhogy „rommá törni mindenfélét”?
Tényleg szanaszét verhetsz tárgyakat? Nem értem.
Ja, nagyjából ez.
Ez nevetséges.
Szia.
Hogy ment a videójáték?
Nem videójátékoztunk.
Ja, azt hittem… Akkor mit csináltatok?
Bementünk a városba.
Milyen városba?
Manhattan. Bementünk Manhattanbe.
Te meg Shay? Bementetek Manhattanbe?
- Besával? - Nem.
- De hát hogyan… - Busszal.
- Oké. Hát, Eddie, ez így… - Edward!
A nevem Edward!
Szólíts már Edwardnak, kérlek!
Edward, nem mehetsz be a városba a tudtom nélkül! Soha.
JANE - TÉLI RUHÁK TÖRÉKENY
Így ni, végig szép tisztán.
Aha. Nagyon jó. Úgy. Így tovább!
Szép simára. Most húzd vissza!
Most azt húzd meg! Elengedheted. Vedd le.
Tökéletes. Na jó, már fel is vettünk.
Csinálhatunk még egyet?
Jó.
A feliratot fordította: Speier Dávid