Gav hon det bara till dig? Mystiska tjejen?
- Sa hon inget? - Nej.
Men det måste ju betyda nåt.
Hon ville att du skulle ha det. Det är meningsfullt.
Det kanske bara var en slump.
Hon bara hade det i fickan och beslöt sig för att ge den till mig.
Ja, och världen kanske är platt och Gud finns inte,
och Taylor Swift kanske är dödlig.
Vad är det?
Det är allt.
Alla våra grejer.
Kan du spela piano?
Nej. Egentligen inte.
Jag måste vätska upp mig.
BASERAD PÅ BOKEN AV ANN NAPOLITANO
Personalmeddelande…
Sista utropet för flight 818 till Los Angeles.
Sista utropet för flight 818.
Fan!
- Hej. Ursäkta. - Hej. Välkommen ombord.
Ursäkta.
- Hej. Vilket sammanträffande. - Hej. Hur mår du? Ja.
- Vad gör du här? Det här är fantastiskt. - Jag hade lite problem med bagaget,
- men hittade en lokalvårdare… - Jag hatar sånt.
…så silvertejp. Det är vad det här är.
Jag hoppas…
- Jag borde gå till… - Ja.
- …men ha en bra flight. - Ha en bra flight, Lacey.
Jag heter Linda.
- Linda! Herregud. - Lacey är mostern. Ja.
- Det är okej. - Visst.
- Ingen fara. Det… Ha det bra. - Okej. Du också.
- Förlåt. - Det gör inget.
Du måste låta kraftfull. Mäktig. I kontroll.
Hej. Hej, jag heter Adriana Washington, och jag kandiderar till kongressen.
Nej, då skrämmer du dem. Jag heter Adriana Washington.
Ni kanske känner igen mig, jag är Rose Washingtons barnbarn, och…
…nepotism är coolt. Helvete. Okej, hej.
Okej.
Hej. Hejsan. Hej.
Hej. Jag heter Adriana Washington, och jag kandiderar till kongressen.
Du låter som om nån dött.
Tja, nån dog faktiskt.
Hej. Jag heter…
Gud.
Vad är det som händer? Herregud.
Vad i helvete?
Värden var lite oförskämd, men det gör inget.
Sånt lär vi oss av.
För att stanna längre krävs en advokat, vilket är slöseri med pengar,
eftersom vi flyttar till Ghana så fort du får ditt pass.
Men det här är en bättre plan.
Min kusins bästa vän, Isaac, har en lägenhet åt oss.
Vi kan bo där så länge vi vill,
och äta så mycket ghanansk mat vi vill.
Han har 300 femstjärniga betyg. Låter det bra?
Okej.
Kom igen.
Okej.
När var du i verkstaden senast?
Jag vet inte. Jag var liten.
Runt sju, åtta, eller så?
Jag antar det.
Varför måste jag följa med dig?
Du är inte redo att gå i skolan än.
- Vad menar du med "att gå i skolan"? - Vi kan inte hemundervisa dig. Vi arbetar.
Det ordnar sig. Du får gå i samma klass som Shay.
Din mamma och jag brukade komma hit nästan varje dag efter skolan.
Varför jobbar du här?
Det är familjeföretaget.
Min mamma arbetade inte här.
Hon var en enastående författare. Hon behövde inte skära metall.
Hon skulle vinna en Pulitzer.
- Skönt att du är tillbaka. - Wendell.
- Du minns väl min systerson, Edward? - Japp.
Vilken jävla otur, Eddie. Jag beklagar verkligen.
- Han föredrar "Edward". - Nej, det gör inget.
- Okej. - Har du nånsin använt en svarv?
Allvarligt?
- Är du galen? Han får inte röra maskiner. - Varför inte?
- Han är tolv. - Jag lärde dig när du var åtta.
När du blir äldre.
Visst. Då sitter jag här, sysslolös.
- Linda. Hej. - Gud. Hej.
Var det en jobbig flight?
- Jag spydde. - Åh, nej.
Vad gör du i LA?
Jag är här för att träffa Garys föräldrar, som jag aldrig träffat.
Och som jag sa,
jag tror inte de vet nåt om mig eller bebisen,
men de förtjänar att få veta.
Jag ville inte säga nåt på Zoom, så…
Själv då?
Min make gjorde affärer här, så jag bara… Du vet,
- jag måste knyta ihop påsen lite. - Om du vill ta en kaffe eller nåt…
- Medan vi båda är här. - Det vore trevligt.
- Det skulle jag gilla. - Ja.
Jag tror mitt schema är rätt tajt,
men lycka till med Garys föräldrar, och ta hand om bebisen.
- Ja. - Vi ses, okej?
- Sköt om dig, Linda. - Hejdå.
Jag hade inte planerat att gå på bröllopet.
Det var en avlägsen kusin,
och mina föräldrar skulle inte gå, vi pratade inte.
Men, jag gick dit, och träffade en charmerande marinbiolog
som pratade i timtals om valar.
Vi bara… Vi förälskade oss.
Vi har inga skäl att betvivla det du säger,
men Gary var…
Vi stod varandra nära i familjen.
Gary berättade allt för oss. Han har aldrig nämnt dig.
Okej.
Hörni, jag förstår hur det här verkar.
Vi är… Jag… Jag förväntar mig inget från er.
Jag ber inte om nåt. Jag…lovar att jag bara…
Jag kom…för att berätta för er… Jag flög hit för att säga…
Jag ville berätta det personligen…
…att jag är gravid.
Och jag tänker behålla barnet.
Men jag ber inte om nåt, jag lovar.
Ni kan… Snälla, tro mig. Jag behöver inget.
Du är gravid. Menar du att det…
Med Garys barn. Ja.
Om du ljuger för oss, vore det det grymmaste nån kunde göra.
Herregud. Jag ljuger inte.
Herregud.
Då var vi framme.
Tack. Okej.
Har man sett på maken.
Döm aldrig hunden efter håren.
Det här stället är wow.
Titta på möblerna. Det är klart för försäljning.
Dumpa mattan och in med lite accessoarer, sen kan vi sälja lägenheten.
Och det här rum… Var din make musiker?
Det var han inte.
Jag älskar sängkläderna.
Är de från Parachute?
Jag har ingen aning.
De är identiska.
Jag antar det.
Du antar det?
Du antar det.
Okej, visst. Det ser identiskt ut.
Identiskt.
Museum of the Odd and Peculiar på Manhattan.
MOP. Mop. Fattar du?
Det är därifrån det här kommer. Det är dess ursprung.
Ja, du har sagt det. Massa gånger.
Jag Sherlock Holmade skiten ur det här, och du är inte det minsta imponerad?
Jag tycker du verkar besatt.
Vilket är en normal reaktion efter det som hände.
Mystiska tjejen hittade dig på ShopRite och gav det här till dig med flit.
Hon vill att du ska gå dit. Det är en ledtråd.
Hör på.
I hela mitt liv, inte en enda gång har nån
nånsin gett mig ett skrumpet huvud eller nåt ens i närheten av det.
Aldrig. Nånsin. Nada.
Vi bor i Nyack. Coola saker som det här händer aldrig.
Vi kan inte bara strunta i det.
Vad vill du göra? Spåra upp henne?
Sms:a Lacey.
Säg att du och jag ska till en kompis och spela videospel resten av dagen.
Ska vi?
Nej. Jag har inga vänner och jag spelar inte videospel.
Vi ska till freakmuseumet och hitta mystiska tjejen.
Åh, nej. Det ska vi inte. Absolut inte.
Var ärlig nu, Edward.
Vill du inte veta vem mystiska tjejen är?
Då drar vi på äventyr.
Bra. Inte illa. Jag gillar det.
Okej. Du jobbar bra. Fina färger.
Vad är det där?
Det är en vinge. Dummer.
Och nu, orange.
- Vänta. - Vad ska jag göra?
Nämen, titta vem det är.
- Är ni fortfarande inte i Ghana? - Nej. Vi väntar på Becks pass.
Sex till åtta veckor.
Herregud. Vad bra.
Jag menar, det är inte så bra.
Du längtar säkert efter att komma hem.
- Kommer du till gruppmötet? - Jag har inte bestämt mig.
Är det ett svårt beslut?
Ja. Jag behöver 1 300 underskrifter i slutet av veckan, och jag har 42.
- Underskrifter för vad? - För att komma på valsedeln.
För kongressen. Du kandiderar!
Jag vet inte.
Men jag kommer inte med på valsedeln utan underskrifter,
så jag borde inte gå på mötet. Och människor är vidriga.
De är vidriga. De kommer fram till en
och säger vidriga saker till en och sen skriver de inte på.
Och min mormor hade typ en stålmur omkring sig som jag saknar.
Allt påverkar mig. Vilket nog gör mig olämplig för kongressen.
Och jag har haft svårt att sova, för min toalett gör utomjordiska ljud.
Den har skrämt upp mig.
- Okej, Adriana. Mycket på en gång. - Ja.
- Vi tar en sak i taget. Okej? - Okej.
Börja med toaletten. Vad är det för ljud den gör?
Jag vet inte. Nåt mellanting mellan klonk och klunk.
Intressant. Få höra.
- Få höra? - Ja. Snälla.
Jag vet inte…
- Vad vill du… - Gör ljudet.
Det låter som…
Högre.
Intressant.
- Det ljudet känner jag väl till. - Ja.
- Det kan jag fixa. Okej. Vi har en plan. - Okej. Visst.
Vi går på mötet och helar våra själar.
Sen helar vi din toalett. Sen skaffar vi dina underskrifter.
- Sen blir du kongressledamot… - Jösses.
…och jag hejar på dig från Ghana.
- Låter det bra? - Ja.
- Okej. Vi är sena. Vi går. - Låter bra.
- Okej. - Becks.
Kom och ta sköldpaddan.
Hej, mr Sköldpadda.
Hur mår du? Hej, Becks.
Behöver du hjälp?
DU KOMMER ALLTID VARA MIN PRINSESSA
"Din ensamma pilgrim."
OCH ZOE MIN ÄNGEL. ÄLSKAR ER BÅDA.
JAG ÄR LEDSEN. MED KÄRLEK,
ÄN EN GÅNG, TACK FÖR ALLT.
LÄNGTAR EFTER ATT KROSSA MED DIG!
ALL MIN KÄRLEK! XOXO NOELLE
PRESENTKORT TILL : CHARLIE FRÅN: N - WRECK ROOM
Lämna varorna vid dörren!
Noelle?
Ja. Förlåt. Om du bara… bara ställer varorna…
- Noelle? Greene? - Ja. Kan jag hjälpa dig?
Ja. Ja, det kan du. Du kan berätta varför du knullade min make.
- Ursäkta? - Charles?
- Tyvärr, ma'am, jag har ingen aning… - Charles Christopher Cameron?
Charles Cameron?
Charlie.
Du måste vara Deirdre.
Dee Dee. Och han heter Charles. Inte Charlie.
- Hette. - Jag beklagar sorgen.
- Bespara mig din jävla sympati. - Är allt okej?
- Jösses. - Vad sa du just till min fru?
Din fru?
- Det här är Charlies fru. - Jag beklagar förlusten.
Jag träffade bara Charlie några gånger, men han var toppen.
Vad bra att du gill…
Vad i helvete pågick här?
- Ursäkta. Förlåt, bebisen. - Ingen fara.
- Du kan väl ta in Skye? - Det är okej.
Du kan väl komma in,
Nej, tack.
Jag rör inte sånt. Hur kände du min make?
Jag driver ett HBTQ-ungdomscenter i North Hollywood.
Din make var en av våra mest älskade volontärer.
Nej. Charles var republikan.
Jag sa till honom tusen gånger att inte kalla dem "bögarna".
Det är ju inte logiskt alls. Jag menar, hur?
Han gjorde ett underbart arbete. Han var en underbar man.
Han övergav sin familj.
Han ljög för oss och han krossade oss, så han var inte en underbar man, Noelle.
Jag vet att han tvingades resa mycket.
Jaså, var det så det var? Han reste för att träffa mig?
Var det här hans hem? Reste han för att träffa sin fru?
Är det så den jäveln la fram det?
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag beklagar verkligen, Deirdre.
Du ser upprörd ut. Snälla kom in, ta en kombucha.
Med all respekt, tryck upp din jävla kombucha i röven.
Vad glor du på?
Gud, det här är typ det coolaste stället på hela planeten.
- Kände du till det här stället? - Aldrig hört talas om det.
- Du borde ha på dig den i skolan. - Om jag ändå kunde.
Jag försöker alltid hitta coolare kläder, men är fast i en rutt.
Rutt?
Jag är typ den oväntat atletiska, smarta, lite unika, nördiga nörden.
Min stämpel sen tredje klass. Blir inte av med den.
- Det låter som en rätt specifik rutt. - En rutt är en rutt.
Se upp, jag kommer och tar dig när du sover.
Kom nu.
DET OTROLIGA KRYMPANDE RUMMET
GÅ IN HÄR
Jag känner inte igen henne.
Säkert att du aldrig har sett henne?
Det är viktigt.
Tyvärr.
Kan jag ge dig mitt nummer?
Ring om du ser henne, okej? Jag menar allvar.
Okej.
Var har ni de krympta huvudena?
Okej.
Hur började du med roller derby? Det verkar ganska otippat.
Pappa och jag brukade åka skridskor när jag var liten, och jag gillade det.
I verkliga livet har jag alltid varit klumpig och gått in i saker,
men på skridskor, känner jag mig normal.
Jag åkte skridskor i Central Park några gånger när jag var liten.
Det gick inte så bra.
Det blev ganska blodigt.
Jackpot!
Så, din pappa… Vad hände med din pappa?
Inget hände med honom.
- Är det därför… - Därför vad?
Jag menar, han bor väl inte med er?
Okej. Hör på, Edward.
Min pappa är inte nåt as som övergav mig. Okej?
Han är faktiskt riktigt cool. Du har ju träffat min mamma.
Hon är svårhanterad. Det finns liksom en gräns.
Han bor bara inte med oss. Det är allt. Punkt. Slut. Det ämnet är tabu, okej?
Okej. Jag bara…
- Jag menar det! - Okej.
Du kanske har rätt. Det kanske inte betyder nåt.
- Vart ska du? - Jag är hungrig.
Du kan inte äta där.
- Varför inte? - Det stället är dåligt. Turistmat.
Perfekt. Gissa vad? Jag är turist.
Jag kan inte låta dig äta den här maten.
- Du kan inte låta mig? - Nej.
Vet du ett bättre ställe?
Jag vet det bästa stället. Kom.
Led vägen, knäppis.
- Gillar du falafel? - Vad är falafel?
Okej. Kompis, det är bara du och jag.
Okej.
Okej,
Jag har längtat efter att ta itu med de här flätorna.
- Jag gillar när du fixar mitt hår. - Jaså?
Det gör inte lika ont som när mamma fixade det.
Jag minns när min mormor fixade mitt hår,
det gjorde så ont, att jag brukade slå henne.
- Gjorde du? - Ja, men få inga idéer.
Min mamma dog i en flygkrasch.
Ja. Jag är verkligen ledsen.
Det var bara en pojke som överlevde.
Ja, jag hörde det.
Jag önskar att det hade varit min mamma.
Ja. Det måste vara jättejobbigt.
Förlorade du nån i kraschen?
Det gjorde jag. Men inte min mamma.
Så jag vet inte hur det känns.
Ja.
Hallå.
Hallå, vad händer?
Det här är mitt hus.
Du. Jag är ledsen att jag frågade om din pappa.
Jag är en idiot. Jag… Jag ska inte göra om det, okej?
Visst. Det var ingen stor grej.
Tänker du fortfarande vara min vän?
Ja, dummer, jag är fortfarande din vän.
Kan vi på allvar köpa lite mat nu? Jag är svimfärdig.
Ja.
Ursäkta, är ni en registrerad väljare?
- Det är jag. - Varsågod.
- Bor ni i Harlem? Jag älskar Harlem. - Sen länge.
- Jag kände din mormor. - Gjorde du?
Jag beklagar det som hände.
Kom ni just hit från Miami? Välkomna.
Det här är Harlem. Ni lär älska det här.
Jag bodde fem kvarter bort. Jag växte upp här. Jag kan visa alla bra platser.
Jag klarar inte mer. Vi behöver trygghet i våra kommunala skolor.
- Stämmer inte det? - Absolut.
Jag vill kämpa för er. Det här är mitt hem. Jag bor här.
Jag gick i skolan lite längre upp på gatan.
PS 125, är du med? Typ…
Hej. Jag heter Adriana Washington. Jag kandiderar till kongressen.
Jag tror alla kan hålla med om att vi upplevt mycket splittring senaste åren.
Det vill jag förändra, och jag vill kämpa för er.
Det var vad min mormor lärde mig, och det är det jag tänker göra.
- Fint. - Ja.
Men tack för era underskrifter. Ha en fin fortsatt dag.
Glöm inte att rösta i extravalet.
- Med det sagt, kan jag få er underskrift? - Ni kan signera här.
- Men bara om ni känner för det. - Ge mig pennan.
- Kan jag få er underskrift? - Absolut.
Underbart. Varsågod. Tack. Och du. Tack så mycket.
Tack. Vi ses.
Vi gjorde det! Bra jobbat! Ja!
Den bästa falafeln i New York.
Tack, Faakhir.
Allvarligt? Tog vi en timmes omväg för det här?
Vad tycker du om rädisor?
- Vidriga, så klart. - Håller med. Okej, vänta här.
Eddie, Eddie, Eddie.
Hej, Faakhir. Två falaflar. Inga rädisor, extra tahini.
- Två körsbärsläsk, de kallaste… - De kallaste jag har. Jag vet.
Du menar väl inte att du skaffat en flickvän?
Hon? Hon är inte min flickvän.
Hon är typ inte ens en flicka. Hon är från norra New York.
Norra? Vad gör du uppe i norr?
Inget egentligen.
Hur mår din bror? Jag har inte sett nån av er på flera veckor.
Ett tag trodde jag att ni gått till en annan falafelvagn,
men sen kom jag ihåg att min falafelvagn är bäst.
Han mår bra. Ja. Jordan mår bra.
Han misslyckas med algebran,
så pappa låter honom inte gå till falafelvagnen tills han klarat den.
Nå, bra gjort av din pappa.
Det är problemet med föräldrar idag. De är inte konsekventa.
Man måste vara konsekvent.
Ja, min pappa är bra på sånt. Min mamma, henne kan vi få vad vi vill från,
- men min pappa kan vara tuff. - De har balans. Perfekta föräldrar.
Tja, inget är väl perfekt. Förutom de här.
Extra tahini, inga rädisor, två körsbärsläsk.
Säg åt din bror att plugga hårt. Jag saknar honom.
- Är du okej? - Jag måste gå.
- Vadå? Varför? - Jag måste gå.
- Men vi kom just hit. - Jag måste gå nu!
Vi borde aldrig ha kommit.
Hoppas vi inte gav dig ett dåligt första intryck igår.
Åh, nej. Inte alls. Inte alls. Jag är… Jag förstår fullkomligt.
- Det var säkert rätt udda. - Allt är så nytt.
Vi är fortfarande lite ömtåliga, är jag rädd.
Självklart. Nej, det är… Jag också. Det är okej.
Linda.
Vi tre är sammanlänkade nu. I vårt innersta.
Ja, jag antar det.
Vi kommer att ställa upp för barnet. Ditt barn.
Vårt barnbarn.
Det uppskattar jag. Verkligen. Men jag ber er inte om nåt.
Vi vill vara delaktiga i barnets liv.
Jag tror att Gary också hade velat det.
Givet… Nej, självklart. Det är det jag vill.
Vi har tänkt igenom saken noga,
och vi vill att du ska överväga att bo här med oss.
Ursäkta?
Vi vill försörja dig.
Vi vill ha vårt barnbarn i våra liv.
Visst. Självklart. Men jag bor i New York.
Hur ser din boendesituation ut i New York, för barnet?
Just nu har jag ett par lägenhetskamrater.
Inget är förberett för barnet, men jag skulle flytta ihop med Gary.
- Så jag försöker hitta en lösning. - Och hur försörjer du dig?
Just nu arbetar jag som värdinna.
Men jag jobbar på min kandidatexamen.
Underbart.
Vi vill gärna stötta dig medan du avslutar dina studier.
Tack så mycket. Verkligen.
Men… Jag kom bara hit för att berätta om ert barnbarn. Inget mer.
Det var väl inte den enda anledningen, va?
- Om du är ärlig mot dig själv? - Älskling.
Du sa just att du saknar rätt miljö för barnet.
Du har varken pengar eller resurser. Du står inte dina föräldrar nära.
Det där är inte helt sant. Det är inte hela historien.
Du sa att du inte pratat med dem. De vet inget om din graviditet.
- Jag hade tänkt berätta för dem… - Du är i fjärde månaden.
Ditt barns far dog i en flygkrasch.
Du kom hit innan du ens hälsade på dina egna föräldrar.
Jag kan inte gå till mina föräldrar, det stämmer.
Men mitt liv är i New York. Jag bor i New York.
- Vi… - Jag… Jag känner er inte…
Du kan inte bara tänka på det som är bäst för dig längre.
Du måste tänka på ditt barns bästa.
HBTQ-CENTRET I NORTH HOLLYWOOD
VÄLGÖRENHETSINSAMLING 2022
- Hallå. - Hej…
Hej, det är Linda.
Hej. Hur går det med din pojkväns föräldrar?
Det gick inte så bra.
Åh, nej.
Jag står verkligen helt jävla ensam.
Hursomhelst, hur mår du?
Jag mår bra.
Coolt.
Får jag…
Snälla, får jag… Får jag komma dit?
Ja. Ta med en flaska Tito's. Och jag har ont om tranbärsjuice.
Okej. Hejdå.
Kör!
- Den här maten är så god. - Tack.
- Jag tycker också om det. - Gör du?
- Hon gillar maten. - Vad bra.
Nån verkar ha hittat sin aptit.
Du äter. Det är min Becks.
Becks!
Becks. Du hejar på fel lag.
- Det är Kamerun, inte Ghana. - Förlåt, morbror Kojo.
Det är okej. Du lär dig.
Det är okej.
- Sängdags. - Nej!
- Det börjar bli sent. - Okej.
Du, Kojo, titta på bollen.
- Så där ja! - Kom igen!
Ja! Hurra!
Tack.
- Är du sömnig? - Vi kan campa.
- Nej. - Inte?
Jo.
Okej. In.
Den restaurangen låg fem kvarter ifrån min lägenhet i alla år,
- utan att jag visste. - Ja.
Jag kan nosa fram bra jollof överallt.
Helt otroligt att vi nästan fick 300 underskrifter idag.
Det var tack vare er.
- Det var så lite. - Jag är inte trött än.
Jag vill vara med Adriana.
- Becks. - Vi ses igen snart.
Jag lovar, okej? Kom nu.
Ja. Det är öppet.
Ta-da!
Nej.
Koncentration 64, inga upprepanden eller tvekningar.
Jag först, sen du. Kategorin är havsvarelser.
- Ålar. - Krokodil.
Gumman, det är klart.
- Ja! - Okej.
Ta-da.
- Är det här mitt rum? - Japp. Kom igen, se dig omkring.
Bara för inatt, okej? Imorgon hittar vi ett nytt ställe.
Ni kan stanna så länge ni vill.
På riktigt. Det här stället känns läskigt när ingen är här.
Kan vi stanna? Snälla?
Bara inatt. Okej?
Okej. Godnatt, min systerdotter.
- Tack. - Självklart.
Så, godnatt, kongressledamoten.
Det tror jag knappast.
Det gör jag.
Nåväl, godnatt.
Godnatt.
Ja, de ville att jag skulle flytta in direkt.
Folk kan vara så berättigade.
Är det roligt?
Tror du jag tog rätt beslut genom att sticka därifrån?
Ja. Jag menar, det var nära på att du hamnade i Rosemary's Baby.
- Vill du ha en till? - Nej, det är bra.
Det här… Jag smuttar vidare på juicen.
Hur går det för dig med allt?
När jag växte upp, flyttade vi mycket. Vi hade inte så mycket.
Min far kunde inte behålla ett jobb. Så enkelt var det.
Min mor brukade kalla min far hetlevrad. Idag kallas det känslomässig misshandel.
Så jag flyttade hemifrån när jag var 17.
Jag började… Jag jobbade som servitris
på ett IHOP i Paterson, medan jag gick ut high school.
Jag trodde… Jag tänkte kanske plugga kosmetologi.
Och sen klev Charles in på IHOP en dag.
Han var så fånig.
Log ständigt. Jättestort leende. Stor glimt i ögat.
Efter tre veckor bodde vi ihop i kyffet han hade i Denville.
På en gång var vi mer än ett par.
Vi var ett team. Vi var en enhet.
Han var en ambitiös arbetsmyra, och jag var hans livskraft.
Jag underhöll cheferna
och umgicks med fruarna och charmade makarna.
Och du vet,
Charles karriär sköt i höjden… som en raket.
Och vi blev så rika, Linda.
Alltså, riktigt rika.
Och jag har älskat varenda sekund av det.
Men jag kanske älskade det så mycket att jag blev blind,
för ibland verkade det overkligt.
Nu visar det sig att det kanske var det.
Är du okej?
Ja, jag är okej.
Jag är okej. Jag kommer bli okej. Jag är okej.
- Vad är det? - Jag vet inte. "Wreck Room."
Nån slags depraverad sexklubb, säkert.
Nej. Det är ingen sexklubb.
Det är…ett sånt där ställe där man…
- …du vet, har sönder en massa saker. - Va? Jävla LA.
De finns i New York också, faktiskt.
Vad menar du med "har sönder en massa saker"?
Slår man skiten ur grejer? Jag förstår inte.
Ja, mer eller mindre.
Det är ju löjligt.
Du.
Hur gick videospelen?
- Vi spelade inga videospel. - Jag trodde det var… Vad gjorde ni?
Vi åkte in till city.
Vilken del?
Manhattan. Vi åkte till Manhattan.
Du och Shay? Åkte till Manhattan?
- Med Besa? - Nej.
- Hur klarade ni… - Vi tog bussen.
- Okej. Eddie, det är… - Edward.
Jag heter Edward. Snälla, kan du kalla mig Edward?
Edward, du får inte åka till city utan att säga till mig. Nånsin.
VINTERKLÄDER ÖMTÅLIGT
Skär rakt, hela vägen över.
Toppen. Japp. Fortsätt så.
Hela vägen igenom. Nu drar du tillbaka den.
Dra i den där. Du kan släppa. Dra av den.
Perfekt. Okej, du får jobbet.
- Kan vi göra en till? - Ja.
Undertexter: Victoria Heaps