RIVERVIEW MELLEMSKOLE OG GYMNASIUM
Hej. Er du okay? Det skal nok gå. Okay?
Du klarer den fint. Kom.
Se, hvem det er. Mirakeldrengen!
Lad ham være, Slutzky.
Vi skal forbi. Pas på, makker.
Hold nu op, folkens. Ja. Det er mirakeldrengen.
Velkommen til Riverview. Nu kom du ud af hjemmeskolen.
BASERET PÅ ANN NAPOLITANOS ROMAN
Kundeservicemedarbejder.
Nej. Kundeservicemedarbejder!
Åh, for...
Hallo. Hej.
Jeg talte lige med en, men vi blev afbrudt.
Jeg forsøger at afmelde mit kabel-tv og mit internet.
De oplysninger har I allerede fået.
Nej. Det var i min mands navn.
Nej, du kan ikke tale med ham, fordi han er død.
Hør nu lige efter.
Jeg har siddet fast i det her hul i to uger,
og jeg vil bare gerne afmelde abonnementerne.
Det kan du ikke... Som sagt kan du ikke tale med ham, fordi han er død!
-Ding, dong. -Åh gud. Hvad helvede?
Hvad laver du? Det er et privat hjem!
-Det er et privat hjem. Ud! -Det er fint nok.
-Jeg skal bare hente mine ting. -Nej! Hvad laver du her?
Du kan ikke bare gå ind... Går du bare...
-Jeg bor her. I guder. -Du bor her ikke.
I guder. Det plejede jeg.
-Hvem er du? -T.
T? Hedder du T? Hvad laver du her?
Noelle skrev til Mika, der sendte en gruppechat til os om:
"Alle, der bor hos Charlie, skal hente deres lort."
Flytter du ind?
Det er min mands lejlighed.
Hvad så, Dee Dee?
Hvor kender du mit navn fra? Hvad laver du her?
Jeg har mine toiletartikler heroppe.
Charlie købte mig en Sonicare-tandbørste, og den er dyr.
Har du efterladt din tandbørste?
Åh gud. Du er jo et barn. Hvor gammel er du?
-16 og et halvt. -Åh gud.
Okay.
Fortæl mig lige, hvorfor du boede her.
Jeg måtte væk hjemmefra. Jeg kunne ikke holde det ud.
Charlie sagde, at jeg måtte bo her, indtil jeg fandt på noget.
I fem måneder.
Han var en alle tiders fyr.
Det gør mig ondt.
-Så... Hvad var det, du hed? -T.
T. Vil du... Vil du lige vente lidt? Vent. Et øjeblik. Bare...
Ved du, hvem den mand er?
-Evan. -Evan.
Og er han...
Hvem er han?
Han er fin nok.
Var Evan og Charles... Charlie...
...i et romantisk...
Jeg prøver at finde ud af, om min mand var homoseksuel.
Jeg spurgte aldrig.
Men han havde lækkert sengetøj, så det kunne være et tegn.
Ja.
Men så vidt du ved, var Charles og Evan ikke...
Jeg ved bare...
...at de hjalp mig med at få en samtale hos Bollywood Bites, hvor jeg arbejder.
Så... Jeg er sent på den.
-Farvel. -Farvel.
MIRAKELDRENGEN
Jeg stoppede med at tælle efter 200 breve.
De vælter bare ind.
Vi bør åbne dem.
-Det kan vi ikke. -Hvorfor ikke?
-Fordi det... er ulovligt? -Vi er hans værger. De er så sindssyge.
-Jeg har allerede åbnet omkring fem. -Og det var forkert.
I et af dem var der en lok af en kvindes hår, John.
En af dem skrev til Edward, at han ville brænde op i helvede.
Vi kan ikke lade ham åbne dem. Han bliver traumatiseret.
Knægten har været nok igennem.
-Der kom et mere under døren. -Hvad?
Jeg sad ved computeren og hørte en lyd,
og da jeg kiggede over, kom der et ind gennem brevsprækken.
-Gik du ikke ud for at se, hvem det var? -Jo. Jeg gik ud ad hoveddøren.
-Men da jeg nåede derud, kørte de væk. -Jeg kan ikke lide det her.
Det er krænkende. Vi bør få installeret sådan et dørkamera.
Ja. Jeg er enig med dig.
-Jeg synes, at vi skal brænde dem. -Det kan vi ikke.
-Hvorfor ikke? -Hvad, hvis der er noget vigtigt?
-Et brev fra en af hans venner? -Skal vi så lade ham åbne dem?
-Nej! Alle galningene. -Så åbner vi dem.
Jeg minder dig lige om, at det er en grov forbrydelse.
-Det er da også at brænde dem. -Nå... Vi får brug for en større pose.
Kan vi ikke lade det ligge for nu?
Vi giver dem ikke til Edward, og vi åbner dem ikke.
Okay.
Han må bare ikke tømme postkassen og finde et.
-Ja. Det har han ikke indtil videre... -Vi bør ikke opbevare dem her.
-Kan du tage dem med på arbejde? -På mit arbejde?
Ja, John. Du arbejder i et fyrrum.
Kan du lægge dem i en kasse? Kan du det?
-Kan du det? -Ja.
Godt.
Vi gør begge to det bedste, vi kan, Lace.
Hvorfor skriver folk til ham?
Fordi han overlevede.
STEM PÅ ADRIANA WASHINGTON
Undskyld mig. Hvem er du?
Becks.
Okay, Becks. Og du er... Hvem er det, du er?
-Hvem er du? -Jeg hedder Natalie.
-Jeg leder Adrianas kampagne. -Er du hendes chef?
Ja, det er jeg, Becks. Jeg kan godt lide dig.
-Men vent, der er flere. -Becks, skat.
Kom, lad os gå. Vi kommer for sent i skole. Kom.
-God dag. -Farvel!
Hvor er din taske? Godt.
Undskyld, det trak ud.
New York One synes åbenbart, at jeg er til grin.
Adriana, er du blevet gift og har fået et barn siden sidst?
-Du har mødt mine samboer. -Dine samboer?
Ja, Kojo og Becks. Vi mødtes til noget gruppeterapihalløj.
Og nu bor de her?
De havde brug for et sted at bo. Han laver mit toilet.
-Hvad? -Ikke noget.
-Bare pas på, hvordan det ser ud. -Ser ud?
I forhold til kandidat Washington.
Fra nu af har folk en mening om alt, hvad de ser.
Det ser da fint ud, at man hjælper folk i nød.
Fyren fra Ghana ser også fin ud.
Becks...
I Ghana er begravelserne anderledes end dem her i Amerika.
En af de traditioner, vi har, er, at vi dekorerer kisten.
Ved du, hvad en kiste er?
Det er den kasse, din mor skal stedes til hvile i.
Ja. Vi dekorerer kisten på interessante måder,
der afspejler den person, der er gået bort.
Det, jeg spørger om, er, om du måske har nogle idéer til,
hvordan du vil dekorere Akuas... din mors kiste.
Det ved jeg ikke.
Må jeg fortælle en hemmelighed?
Becks, du kendte din mor bedre end nogen anden.
Så der er ingen bedre end Becks til at finde på det.
Tænk over det.
Tænk over, hvordan du vil dekorere din mors kiste,
og så sørger jeg for det.
-Okay? -Okay.
Okay. Opfør dig pænt i skolen.
Hvis jeg kunne finde ordene, ville jeg dele dem.
Det ville jeg. Men det... Det kan jeg ikke.
Og...
...uden ord eller en eller anden slags ordforråd
ved jeg ikke rigtig, hvordan jeg har det.
Jeg har ikke grædt endnu.
Hver gang jeg kan mærke det nærme sig, chokket, ensomheden,
drejer jeg på en knap i mit bryst...
...eller i min hjerne...
...og så føler jeg slet ikke noget.
Det forsvinder bare.
Ja.
Hvad helvede?
Hvad laver du her?
Undskyld? Er det sorggruppen for afgang 1483?
Hvad? Nej, nej. Du må ikke være her.
Det her sted er til mig. Det her sted er til mig og ikke til dig.
Kender jeg dig? Er jeg gået forkert?
Okay.
Hej.
-Hej, skat. Hvordan var din dag? -Han er lidt rystet.
Jeg har det fint.
Godt.
Ms. Curtis. Det er en fed bil.
-Med lædersæder? -Tak skal du have, Shay.
Nå. Hvordan var timerne?
Jeg havde ikke nogen timer. Jeg var igennem et orienteringsforløb.
I morgen skal jeg tage en test. Og så kan jeg gå til timer.
Hvad skal vi så nu, Edward?
-Vil du med på værkstedet? -Må jeg tage hjem til Shay?
Ja da. Men ingen impulsive udflugter. Okay? Shay?
-Amager halshug. -Godt.
Eller nej. Ikke halshug.
-Godt. -Farvel. Tak, ms. Curtis.
Selv tak, Shay.
Hov. Vent lige.
Jeg ville bare lige sige...
Edward, kig på mig.
Det behøver jeg ikke for at høre dig.
Men jeg vil gerne have, at du ser på mig.
Ellers tak.
Hvorfor ikke?
Nogle gange ligner du min mor.
Jeg vil helst ikke se hendes ansigt, hver gang jeg er i nærheden af dig.
ALLE ER VELKOMNE
KØNSIDENTITET LGBTQ+ DISKUSSIONSGRUPPE
Efternavn og dato, tak.
Tak.
-Hej. -Hej. Hvordan går det?
-Godt. Hvad med dig? -Godt. Jeg leder efter Noelle.
Ja. Hun er lige derinde.
-Okay. Tak skal du have. -Selv tak.
Jeg indhenter dig. Jeg kommer om lidt.
-Hej. Kan du huske mig? -Hej.
Jeg er ked af det, jeg sagde om kombucha.
Det her er et trygt sted. Kan vi opføre os derefter?
Helt bestemt. Ja.
-Kom ind. -Tak.
Sid ned.
Tak skal du have. Jeg...
Jeg har mødt T.
Han kom forbi lejligheden for at hente sin tandbørste.
Deres.
Deres. Nå ja.
Ja. Den fangede jeg. Undskyld.
Det er okay. Du vænner dig til det.
Så...
Charles lod folk bo i sin lejlighed.
Hvorfor? Hvorfor gjorde han det?
Han hjalp et dusin unge med at få fodfæste i livet.
Hjemløse, mishandlede, forladte børn uden noget håb i verden.
Du skal vide, at din mand udførte et fantastisk stykke arbejde.
Det skal jeg nok sige, når jeg fortæller min datter,
at hun må stoppe på college.
Jeg kan ikke forestille mig, hvad du gennemgår...
Var han homoseksuel?
Det er et helt enkelt spørgsmål. Jeg har ret til at vide det.
Jeg ved det faktisk ikke.
Seriøst? Hvordan kan du ikke det? Du driver et LGBTQ-center.
Han talte ikke om det.
Men ja, jeg tror, at han udforskede sin seksuelle identitet.
Udforskede han den med Evan?
Nå, men jeg sælger lejligheden.
Hvis andre skal have hentet deres tandbørster, skal de skynde sig.
Tak skal du have, Noelle.
JORDAN TØJ
Op med kraven.
Godt. Flot. Hør her, båtnakke.
Du skal tage den test.
Og lad nu være med at ende i niende, som en eller anden stor nørd.
Hold dig til dine egne. Vær en normal dreng for en gangs skyld.
Og husk, at folk er ligeglade med, om du er klog.
Folk går op i, om du er sej.
Hallo!
Du skal ikke komme her mere.
-Jeg mener det. -I guder. Jeg aner ikke, hvem du er.
-Du ved ikke, hvem jeg er. Hvad... -Du er Steve. Du er Brents bror.
Jeg er Amanda. Hans forlovede.
Jeg vidste ikke, at han var forlovet.
Selvfølgelig ikke. Du vidste ikke noget om ham.
Og så har du ikke lov til at sørge over ham.
I hvert fald ikke her.
-Du kan græde i andet hjørne. -Du er ikke den eneste, der sørger.
-Du kan ikke... -Det her er ikke nogen spøg!
Okay.
Du er så sej.
-Er du okay? -Det ved jeg ikke.
Min søster kunne kortslutte en bil.
Det kunne hun.
Og hun kunne førstehjælp. Hun var livredder.
Da hun var 19 år, reddede hun en kvindes liv,
og hun blev æresborger.
Hele mit liv var min mest fremherskende følelse over for min søster...
...jalousi.
Hun lyder som...
...en fantastisk person. Din søster. Hun lyder fantastisk.
Det var hun også. Tak.
En helt unik person.
Som...
Som en af dem, der dumper ned i ens liv og...
...der er intet helt ligesom dem.
Ja.
Men du så det.
Og gudskelov for det. Ikke sandt?
Hvad, hvis du... Hvad, hvis du ikke havde set det?
Hvad, hvis hun var væk,
og du aldrig havde set hende som alt det, hun var?
Sam.
Tak.
Det var... Det var godt at høre dine tanker i dag.
Godt.
Gjorde du dig dårlig med vilje? Hvorfor gjorde du dog det?
-Jeg ville blive hos mine egne. -Men ville du ikke blive hurtigere færdig?
Det ved jeg ikke.
Hvis jeg var lige så klog som dig, ville jeg videre hurtigst muligt.
Folk er ligeglad med, om man er klog. De går op i, om man er sej.
Ja. Jeg er ked af at sige det, mirakeldreng, men du er ikke sej.
Der fik du mig. Åh nej. Er du okay?
Godt, skat. Sengetid. Har du børstet tænder?
-Ja. -Er du sikker? Vis mig dem.
Godt.
Nå...
Har du tænkt over, hvordan vi kan dekorere din mors kiste?
Jeg kender en dygtig fyr, der kan lave næsten alt.
Men du skal synes om det.
Hun ville elske det.
Akua ville elske det her.
Jeg vil nødig forstyrre.
Nej. Slet ikke. Kom indenfor. Hvordan går det?
Jeg vil gerne invitere dig. Vi holder begravelse for Akua på lørdag.
Jeg ved, at du har travlt med din kampagne...
Åh, Kojo, hvad? Åh gud. Selvfølgelig kommer jeg.
Det er kun lige kommet på plads. I Ghana er begravelser meget festlige.
-Ja. -Alle har noget særligt tøj på.
Der er dans og musik. Vi holder fest.
-Hele stammen og alle kommer... -Kojo. Tak for invitationen.
Hvor skal det holdes?
Det bliver i et center på 119th Street.
-Starlight Party & Conference. -Det sted.
Har du været der?
Kojo, det sted er... Det er lidt...
-Det er en skraldespand. -Det er et hul.
Problemet er, at der kommer mange.
Selv folk, der ikke kendte Akua, så vi har brug for pladsen.
De andre muligheder er for dyre, så...
Hør her... Jeg kan ikke love noget,
men hvis jeg kan finde et andet sted, ville det så være okay?
-Nej. Jeg vil ikke være til ulejlighed. -Det er du ikke. Lad mig se på det.
Jeg tror, at jeg kender et perfekt sted.
-Det er så sødt af dig, Adriana. -Det er helt fint.
Okay. Nu går jeg i seng.
-Ja. Godnat. -Okay.
-Godnat, Adriana. -Det er den vej.
-Okay. -Ja.
-Godnat. -Tak. Jeg mener, ja.
Godnat. I lige måde.
-Hvad helvede? -Hvad?
Du er en omvandrende svedehytte. Tag dog den dumme jakke af.
-Det er fint. -Jeg sveder bare af at se på dig.
-Tag den af. -Det er fint.
-Se lige mirakeldrengen. Han smelter. -Lad ham være, Slutzky.
Det gør han. Se ham lige. Han sveder jo tran.
Miss Wheaton, jeg tror, at mirakeldrengen er ved at kondensere.
Så er det godt, Brian.
Edward, er du okay?
Ja, jeg har det fint. Det sagde jeg jo. Jeg har det fint.
Det ser meget varmt ud med den jakke. Det er fugtigt i dag...
Ti stille. Jeg mener det.
Edward, tag nu den jakke af.
Det vil jeg ikke.
Der er faktisk regler for påklædning,
og frakker og jakker må ikke bæres indendørs.
I guder, miss Wheaton, gør dog en undtagelse.
Han kan godt lide jakken. Hvorfor blander alle sig?
Har han ikke været nok igennem?
Fuck dig, Slutzky!
Brian, Shay. Eftersidning.
Edward, jeg er ked af det, men du skal tage jakken af nu.
Jeg er bange for, at du besvimer.
Tag den af.
-Vent! -Edward!
Edward!
Smukt, ikke?
Er du Evan?
Ja.
Jeg er Dee Dee. Charles' kone.
Lad os tale sammen på mit kontor.
Fint.
Vi mødtes for godt et år siden i et palæ i Beverly Hills.
Det var, efter han mistede sit job
og var desperat efter at finde en måde at tjene penge på.
Vi var til et arrangement med en milliardær...
...der kunne få os med i en importaftale, der var for god til at være sand.
Og det var den.
Jeg mistede lidt.
Charlie mistede alt, hvad han havde tilbage.
Han var så knust.
Du var hans prinsesse, og han kunne ikke holde ud at svigte dig.
Hvad skete der så?
Jeg har selv kæmpet med en spiseforstyrrelse.
Jeg var på afvænning. Han hjalp mig.
Jeg hjalp ham. Vi holdt hinanden oppe.
Hvad mener du med det?
Vi endte med at indlede et seksuelt forhold.
Det sidste, jeg troede, at jeg skulle gøre, var at ødelægge et forhold.
Du skal ikke tage hele æren.
Der var meget andet end dig, der ødelagde vores forhold.
Adriana.
Hej, pastor.
Det gør mig så ondt. Jeg ville have taget kontakt,
-men jeg tænkte... -Nej. Det er fint.
-Hvordan har du det? -Jeg er okay.
Hun opfostrede mig stort set.
Det ved jeg.
-En særlig kvinde. -Ja.
Og nu gør du det.
-Det glæder mig, at du stiller op. -Tak.
-Jeg vidste, at du ville gå ind i kampen. -Det har du altid sagt.
Jeg troede, at det ville være lidt senere, men...
Sådan er livet.
Det er det.
-Du ser godt ud. -I lige måde.
Din mindetale var perfekt. Jeg ville have talt med dig, men du var...
Det er godt, at du undlod.
Det havde jeg ikke behov for den dag.
Jeg er glad for, at du ringede.
Jeg har brug for en tjeneste.
Det var derfor, du ringede.
-Jeg burde have sagt det. -Men det gjorde du ikke.
Du ventede indtil nu.
Du lod mig glæde mig til at se dig hele dagen. Godt gået.
-Undskyld. -Lad...
Du stiller op til kongressen, Dri. Du skal ikke undskylde.
Ja, du har ret.
Nå.
Jeg går i gruppeterapi for folk, der mistede kære i flystyrtet.
En af familierne mistede en mor, og de vil holde en begravelse.
Det er mange mennesker, og de har brug for en kirke og et lokale
hele dagen på lørdag.
-Jeg ved ikke, om du ville kunne hjælpe. -Helt sikkert. Hvad som helst.
Det er denne lørdag. Det er kort varsel...
Lørdag. Den er din.
Hele dagen, hele aftenen. Indtil gudstjenesten søndag. Gratis.
Okay. Eric, tak.
Det er meget sødt af dig.
Jeg kan godt lide indretningen.
-Kan du? -Ja.
Tak.
Jeg har malet.
-Jeg har lavet en Marie Kondo. -Det er godt.
-Lad mig følge dig ud. -Ja. Vent. Tak.
Jeg er her for dig. Det ved du godt, ikke?
Jo, det gør jeg.
Det skulle jeg ikke have gjort.
-Nå. -Farvel.
Åh gud.
Hvad helvede?
-Hej, ms. Curtis. -Hej, Shay.
-Er Edward hjemme? -Det ved jeg ikke.
Jeg er lige kommet hjem.
-Har du ikke talt med ham? -Nej. Hvad sker der?
Han havde en hård dag.
Vil du med indenfor?
Nej. Det tror jeg ikke.
Men jeg tror, at du bør tale med ham.
Shay, hvad skete der?
Han skred fra miss Wheatons samfundsfagstime.
Ud ad døren midt i timen. Han så meget frustreret ud.
Han svarer ikke på mine beskeder, og det er usædvanligt.
Pis.
-Pis. -Ms. Curtis?
Hm?
Vil du bede ham skrive til mig, at han er okay?
Ja, det skal jeg nok.
Godt. Pas på dig selv, Shay. Jeg giver besked.
Tak.
Ja?
Hej.
-Hej. -Har du lyst til en snak?
Hvad skete der i dag?
Det ved jeg ikke.
Shay sagde, at du gik tidligt fra timen.
Jeg er ikke vred. Seriøst.
Hvis det ikke duer med skolen, finder vi på noget andet.
Jeg vil bare have, at du har det godt, uanset hvad vi beslutter.
Jeg kan godt lide skolen. Jeg fik det bare lidt varmt.
-Åh, skat. Har du feber? -Nej, jeg har ikke feber.
Okay.
Hvad kan jeg gøre for dig, skat?
Ikke noget. Jeg har det fint. Seriøst.
-Jeg kommer ned senere. -Okay. Godt.
Du skal ikke bekymre dig.
Det er nogle pudsige ting, jeg kommer i tanker om om din mor.
Små ting fra for mange år siden.
Der er et minde, fra da jeg var seks, så hun må have været ni.
Det var Halloween, og jeg var en panda.
Og hun var mavedanser.
Hun havde det mest fantastiske gennemsigtige kostume,
der viste mave, og et slør.
Måske ville det være vildt politisk ukorrekt i dag.
Jeg ved det ikke.
Hun kunne endda danse lidt mavedans. Selvfølgelig kunne hun det.
Hun kunne hvad som helst. Og der stod jeg. En dum lille panda.
Din morfar tog billeder af os, inden vi gik ud for at rasle,
og pludselig ville jeg bare så gerne have hendes kostume.
Jeg ville være mavedanser, og jeg var rasende over, at hun var det.
Hendes kostume ville slet ikke passe mig, og vores mor sagde:
"Lacey, ti stille. Du er en panda. Lad os gå ud og få slik."
Jeg blev hysterisk, og vores far tog mig med ovenpå, indtil jeg havde grædt ud.
Men næste dag, da jeg kom ind på mit værelse,
havde Janey lagt kostumet på min seng.
Jeg kan huske, at det var foldet så fint.
Det røde og gule gennemsigtige stof med små klokker om taljen.
Og nu var det mit.
Hun havde givet mig det.
Jeg elskede, at det var foldet fint. Jeg tog det aldrig på.
Det lå bare i min skuffe. Jeg klappede det.
Jeg elskede følelsen af det. Jeg elskede, at jeg havde det.
Jeg elskede, at hun valgte at give det til mig.
Din mor var vildt fantastisk, Edward.
Det er sandheden. Det er det, du skal få ud af det her.
Og det er en sandhed, der aldrig nogensinde forsvinder.
Hej.
T, ikke?
Dee Dee. Hvordan går din dag?
-Den går fint. -Godt.
Min mand, Charles... Jeg ved, at du kendte ham som Charlie.
Jeg gav ham et Rolex-ur, da han fyldte 50. Det er et Oyster Perpetual Rolex.
Det kostede 7000 dollars, og du skal have det.
Du kan beholde det eller pantsætte det. Jeg er ligeglad.
Hvad?
Charles hjalp dig, ikke?
Jo, det gjorde han.
Godt. Det glæder mig. Du kan se det som hans afskedsgave.
Må jeg få en lille biryani med kylling?
Jeg har ikke spist i tre dage. Jeg er hundesulten.
Ja.
Tak.
Hej.
Hvad siger du til det?
Kan du snurre rundt? Kan du?
Hvordan fandt du mig?
Jeg kan huske,
at Brent nævnte, at han havde mødt en, der lavede klaverer i Long Island City.
Det indsnævrede det lidt.
Nå, men du må hellere gå.
Vent. Jeg er ikke noget dårligt menneske.
Jeg havde problemer med min bror, men han var misbruger.
Det ved jeg godt.
Han blev stoffri, men du var bare ligeglad.
Han stjal fra mine forældre.
Han skubbede min far op mod en væg.
Han knuste vores mors hjerte igen og igen.
Jeg måtte beskytte dem. Jeg var nødt til at give slip på ham.
Han forsøgte at række ud.
Du afviste ham.
Det ved jeg godt.
Hvis jeg kunne gøre det om...
Hør her.
Vi kan godt deltage i gruppeterapien sammen, hvis du gerne vil.
Det ville være godt.
Men hvis vi er der sammen, trækker jeg mig måske fra dig.
Når jeg ser dig, er det som at se en sær Brent, og det skræmmer mig.
Men hvis du vil deltage, skal du gøre det.
Vi må alle gøre det, der skal til.
Hvad?
Jeg begyndte at blive bekymret.
Er du okay?
-Du smed endelig din ham. -Ja, det gjorde jeg vel.
Den passer mig ikke.
Det kommer den nok aldrig til.
Det var min brors jakke.
-Du skal have den. -Hvad? Hvorfor?
Den vil klæde dig bedre.
Måske kan du bruge den til din Derby-dukke.
Han har brug for en ny jakke.
Er den stadig helt gennemsvedt?
Nej. Min moster har dampet den.
-Grundigt. -Selvfølgelig.
Tak.
Jeg ved ikke, hvem jeg er.
Velkommen i klubben.
Tekster af: Helle Virenfeldt Smith