Egyes képek felkavaróak lehetnek,
de ha lát bármi olyan tárgyat, ami az öné vagy a szerettéé,
szóljon, és a bizottság elküldi önnek Washingtonból.
LEÍRÁS: GYŰRŰ SZÍN: EZÜST/KÉK
Nem.
- Tedd el, míg visszajövök. - Nem csinálom ezt.
- Nem megy. - Amanda, kérlek.
Ez az enyém.
ANN NAPOLITANO KÖNYVE ALAPJÁN
KEDVES EDWARD
- Pudingot adok a Cheetosodért. - Ja, persze.
Hé, vigyázz.
Nyugi. És ugyanolyan színű.
Tiszteld a dzsekit.
Nem én hagytam benne egy rakás szemetet.
Nem fogok hazudni, a bátyád gyűjtögető volt.
De édességben jó ízlése volt.
Ez meg mi?
A bátyád rajzolt?
Nem igazán.
Lány van a dologban.
Haver, tedd vissza. Komolyan, tedd vissza. Nem a tiéd.
- Te jó ég. Ez az. - Mi?
A rejtélyes csaj művész,
és kapcsolatban állt a bátyáddal. Mély kapcsolatban.
Megőrültél.
Ez mind ugyanarról a helyről van.
„Central Park Delikát és Dzsúszbár. Central Park West 405.”
- A bátyád ott vásárolt? - Nem.
Miért van ezer blokkja onnan,
a rejtélyes csaj firkáival?
A rejtélyes csaj a bátyád csaja volt. Nyilvi. Ügy lezárva.
Cheetót?
Jordannek nem volt csaja.
De, volt.
Nem, nem volt.
Ki más cserkészett volna be, hogy egy zsugorított fejet adjon?
Egy zaklató?
Ezek a bátyád dzsekijében voltak.
Ha Jordannek lett volna csaja, tudnék róla.
Oké, ja. De akkor nem, ha titkos barátnő volt.
Nem voltak titkaink.
A neve Shay. Mármint mindketten 12 évesek. Biztos totál ártatlan a dolog.
Csak hát Edward minden egyes éjszakáját ott tölti. Mindet.
Próbálom nem magamra venni. Tudom, hogy ez nem rólam szól. Tudom.
És annyi mindenen ment keresztül. Csak hát...
Otthon akarod tudni a fiút.
Igen.
Hát mondd neki.
Te vagy a szülő. A gyereknek határok kellenek.
Hé!
Csak köszönni akartam.
Meg hogy részedről még rendben van-e, hogy a csoportban vagyok.
Igen, mint mondtam, megoldjuk.
Oké.
Szia! Azt hittem, már elmentél.
Későbbi géppel megyek, hogy tudjunk ebédelni.
Szörnyű lenne most itt hagyni téged.
- Szia! - Szia! Akkor én nem is...
Ne, kérlek. Steve csoportjában vagy?
Ó itt Amanda. Amanda, ő az én menyasszonyom, Daphne.
Menyasszony. Nahát. Nagyon örülök, hogy megismerhetlek.
Őszinte részvétem. Bárkit is vesztettél el.
- Nem akarom firtatni. - Igen.
- Igen, én ismertem Brentet. - Ismerte Brentet.
A te Brentedet?
Igen, Amanda és Brent jegyesek voltak.
Brentnek volt jegyese?
Hihetetlen, hogy nem mondtad el.
Szerintem ez elég bizalmas.
Utálom a távolságtartást a családban. Alig ismertem Brentet.
Meg kell gyógyulnunk.
Átjönnél vacsorára?
Daphne, ez...
Ismerd meg Steve-et. Ismerjük meg egymást.
- Jó, ez kedves. - A szombat este milyen?
A szombat jó lehet.
- Óriási. - Fantasztikus.
- Ez remek. Remek. Oké. - Jó.
Ez a kép.
IMA HARLEMÉRT
Az egész várost megragadta ez a gyönyörű kép,
és ön szinte hírességgé vált.
Nem mondanám magam hírességnek.
Nos, ez a fotó az Első Dominionista Templomban készült,
ahol a tiszteletes Eric Turner.
Ő ismert közösségi aktivitásáról és vezetői képességeiről.
Igen, ott készült.
És önök a múltban romantikus kapcsolatban voltak?
Abby, a múlt az a múlt.
Jogos. Beszéljünk a holnapi vitáról.
A vitapódiumon senki nem volt jobb a nagyanyjánál.
Így van.
Még emlékszem, amikor Rush Limbaugh-t bocsánatkérésre kényszerítette.
Elsöprő egyéniség volt.
De ön mit remél elérni?
Nem a képviselőasszony unokájaként, hanem mint saját maga, Adriana Washington.
Ezt holnap este saját maguk is eldönthetik.
Ez remek!
A lábad olyan sokkal erősebb lett.
Ez olyan jó! Erősebbnek is érzed?
- Igen. - Klassz. Olyan jó.
Én már nem is kellek ehhez.
Mármint persze itt vagyok, ha szükséged van bármire.
De jó, ha egyedül csinálsz dolgokat. Független vagy.
Mint mikor megtanulsz vezetni, ha elég nagy vagy,
vagy füvet nyírni, vagy...
a saját szobádban aludni.
Nem mintha bármi baj lenne azzal, hogy Shay szobájában alszol, átmenetileg.
De már jó ideje így van, és fontos, hogy a családoddal legyél.
És John bácsikáddal mi vagyunk a családod.
És ha ez lesz az otthonod, tudod, akkor otthon kell aludnod.
Ami... itt van.
Ebben a házban.
Ez most így el van döntve?
Igen.
Tehát Lacey elmondta, mi a szabály, te meg elfogadtad?
Igen. Mégis mit kéne tennem? Tizenkettő vagyok.
Átment papolósba?
Igen. Átment. Honnét tudod?
Egyszer elkapta anyát a verandán lévő szélharangok miatt.
Teljesen jogos panasz volt.
Már olyan volt, mint valami buddhista templom.
De nagyon átment papolósba. És így csinált, ugye?
Aha, pontosan.
Igen, ha előjön a papolós Lacey, akkor elég komolyan gondolja.
Igen. Szerintem is.
Komoly hölgy.
Az.
Kigugliztam a címet a blokkokon.
Kábé tíz sarokra van a családod lakásától.
Ha pénteken kicsit korábban elengednek,
- odaérhetünk... - Nem megyek oda.
Már megmondtam. A bátyámnak nem volt barátnője.
- Oké, jó. Mi a te elméleted? - Nem tudom. Nincs elméletem.
Ez az én életem, nem a tiéd.
Miért szálltál így rá az életemre? Minden apróságra.
Tudod, mit? Segíteni próbáltam.
- Én nem... - Gyakorolnom kell.
- Shay, nem akartam... - Nem vicc. Menj!
- Úgy örülök, hogy felhívtál. - Aha.
Olyan jó érzés elkölteni egy csodás ebédet
a gyönyörű lányommal.
Milyen volt L.A.?
Jó.
Meg kell oldanom pár pénzügyi dolgot,
amiről igazából majd veled is akarok beszélni.
Minden rendben?
Minden rendben. Nincs baj. Aggodalomra semmi ok.
- Még dolgozom rajta. - Oké.
De nem akarok erre gondolni. Ki akarom élvezni ezt a pillanatot veled.
Igen, ez, pontosan erre gondoltam mostanában.
Mármint... Hogy így nem kell tudomást venni a sok szarságról,
és csak élned kell az életed. Érted?
- Egyetértek. - Igen.
- Igyunk a többi közös ebédünkre. - Jó.
Szóval gondolkoztam,
és szinte biztos, hogy utazni akarok.
- Ez tetszik. Én is. - Aha.
- Apád is ezt akarná nekünk. - Tudom.
Talán te és én együtt, csak mi ketten,
elmehetnénk az alaszkai hajóútra.
Mindenképp, igen, valamikor. Biztos.
De... Nem, igazából... én nem pont erre...
Arra gondoltam, otthagyom a sulit, és utazgatok, de így egyedül.
Parancsoljanak.
- Köszönöm. Ezt nézd... Fenséges. - Igen.
A wagyu.
Otthagynád az iskolát?
- Igen. - Mikor?
Mondjuk, most. Mondjuk, amilyen hamar csak lehet.
És melyik... Merre mennél?
Szerte a világba. Így mindenfelé.
De, kicsim, egész életedben azért melóztál, hogy bejuss a Barnardra.
Igen, tudom. Pontosan.
Ez az a szarság, amiről beszélek.
Érted?
Gondolkoztam ezen a minap,
és szerintem az a legelső emlékem, amikor próbálnom kellett veled
az óvodai felvételimre.
- Nem volt ilyen. - De.
Gondolom, azért lehetett, mert olyan félénk voltál,
- és én... azt akartam, hogy ügyes légy... - Igen.
- ...mert ismertelek... - De, anya, ez... az óvoda volt.
És onnantól ez ment.
Fakultációk, alkalmassági előkészítő, különtanárok.
Mindig felvételiztem az életre. Igazából soha nem éltem az életet.
És ez az egyetemista lettem.
Csak hajtok az ötösre. Szart se tanulok.
És szánalmas leszek a munkámban, meg valami áporodott házasságban.
És csak ki akarok kerülni a mókuskerékből, de most.
Oké, édes. De, tudod, ez a te életed.
Ez a jövőd.
És apád nagyon keményen dolgozott, hogy te tanulhass,
és nekem is ez a szándékom, kerül, amibe kerül.
Azt akarom, hogy lediplomázz, kicsim.
Ha apa itt lenne, támogatna ebben.
Ez pazar.
Apád sose mondott nemet neked.
- Valakinek nevelnie is kellett. - Mert hitt bennem, anya.
Én is hiszek benned.
Sose jártam egyetemre. Ezt bántam meg leginkább.
- Többet akarok neked. - Akkor, anya... Menj egyetemre.
Szeretném, ha befejeznéd ezt a félévet...
Nem tudom, hogy fejezzem be a félévet.
Nem tudok gondolkozni, aludni. Le vagyok zsibbadva.
A barátaim nem értik, min megyek keresztül. Én...
Bár olyan lehetnék, mint te!
Bárcsak felkelhetnék, sminkelhetnék,
és élhetném az életem, mintha mi se történt volna, de nem tehetem. Nem lehet.
Szükségem van erre. Utazni fogok, és támogatnod kell ebben.
Nem hiszem, hogy én csak felkelek, sminkelek, és élek bele a világba.
Sajnálom. Nem úgy értettem.
Hát, ezt mondtad, és bántó volt.
Kérlek, ne mondd többet.
Oké.
Szerintem hibát követsz el.
Szerintem nem ez a helyes döntés,
de szeretlek és támogatlak, bárhogy is döntesz.
JÓ ÉJT HÜLYE
Csá.
Miért nem vagy Shaynél?
Lacey néni azt mondta, többet nem alhatok ott.
Ó, értem.
Miért vagy még fent?
Néha úgy érzem, a roncs még ott van a mezőn.
És hogy... azóta is egyfolytában lángol.
Akkor érthető.
De ugye tudod, hogy nem? Eltakarították. Az már csak egy mező.
Nem tudom. Talán őrültség,
de mi lenne, ha elmennék Coloradóba,
és lefényképezném neked a mezőt,
és láthatnád, hogy már üres?
Ez segítene?
Megtennéd?
Persze.
Számíthatsz rám.
Hogy talált meg?
Becks jól kitanított.
Nagyon jó lettem bújócskában. Tessék.
- Köszönöm. - Nincs mit.
Nahát.
Sosem nősült meg?
Sosem volt senki az életében?
Volt, de nem működött.
Sajnálom.
Magának meg ott volt a tiszteletes?
Annak vége.
- Értem. - Igen.
Hát, pihennie kéne. Holnap nagy nap lesz.
Aha, nem akar elmenni helyettem?
Szerintem feltűnne az embereknek.
- Remek lesz. - Valószínű.
Ma délelőtt nagyon meggyőző volt.
Hallotta Abbyt.
Az emberek Washington képviselőasszony unokájaként tekintenek rám.
És akkor?
Nem tudom, hogy győzzem meg őket arról, hogy más vagyok.
Csak áthantázom magam ezen az egészen.
Ebből úgy tűnik, jó politikus.
Oké, nem vagyok politikus.
Nem vagyok. Lényegében tálcán kaptam a lehetőséget.
Nem érdemeltem ki.
Nem úgy, ahogy ő.
- Nem akarok csalódást okozni neki. - Hé.
Ilyesmi nem fog bekövetkezni.
- Hát... - Maga különleges.
Bocsánat.
ERIC TURNER TISZTELETES MOBILJA
Tudni fogja, mit mondjon.
- Elmész Coloradóba? - Aha.
Ma?
- Hogy lefényképezz egy mezőt? - Igen.
Miről maradtam le, John? Még ha pénzben bele is férne, ez őrültség.
Kell valami a kölyöknek.
És semmit sem teszünk, hogy segítsük. Eldugjuk a leveleit,
és én a magam részéről nem halogatom ezt tovább.
- Szeretnék segíteni. - Oké.
Én így tudok segíteni neki.
Felhasználom a törzsutasmérföldeket. Amúgy is lejárnak.
Nem érdekelnek a mérföldek. Csak próbálom megérteni.
- Megkért, hogy menj? - Nem tudom.
Megkért, hogy ne aludjon többet Shaynél?
Ne mondd, hogy ez azért van, mert pipa vagy rám.
Nem azért van. Én csak... Tudod, mi a véleményem erről. Igaz?
Hadd aludjon a gyerek, ahol akar. Végül úgyis hazajött volna.
Nem értek egyet veled.
Igen, és kirántottad alóla a szőnyeget.
Ami... Amúgy megkérdezted, mit szól hozzá?
Nem tőle függ. Tizenkét éves.
- Valakinek határokat kell szabnia neki... - Ő nem csak valami gyerek.
- Tudom, John. - Biztos?
Mert egy éjszakát aludt itt,
és szörnyű rémálmai vannak a lezuhant gépről.
Szóval ez az én hibám?
Nem.
Nyilván nem a te hibád. Én csak...
Ó, jó ég, ez olyan nehéz.
Ehhez nincs szabálykönyv.
Mennem kell.
Sajnálom. Csak... Most kicsit szét vagyok zuhanva.
Ja, nem mondod.
Ez egy jó program, oké?
És tényleg jó, és végigcsinálom a lépéseket,
több foglalkozásra járok, és rendben leszek, jó?
- Nekem ez nem megy. - Amanda. Kérl... Ne!
Szia, Shay.
Üdv, Ms. Curtis.
Minden rendben?
Igen, el tudsz ma vinni? Eléggé fáj a lábam.
Persze.
Elvigyünk, Shay?
Nem, kösz, Ms. Curtis.
RIVERVIEW ÁLTALÁNOS- ÉS KÖZÉPISKOLA
Minden oké közted és Shay között?
Ó, igen.
A bácsikád mesélt a rossz álmodról.
Nagyon sajnálom.
Ha bármikor akarsz beszélni bármiről, vagy, tudod...
- Ma bemész a belvárosba? - Igen. Csoportfoglalkozásom lesz.
Akarod, hogy hozzak megint sütit a büfékocsiból,
- vagy ilyesmi? - Mehetek veled?
Iskola van.
Igen, de nagyon szeretnék a városba menni.
Oké. Beszólok, hogy beteg vagy.
Jöhetsz, és megcsinálhatod a leckéd, míg vársz rám.
- Biztos akad valami hely ott. - Mehetek a Central Parkba?
- Edward. - Úgy ismerem, mint a tenyeremet.
Nem tetszik az ötlet, hogy egyedül flangálj a parkban.
Azt mondtad, csináljak önállóan dolgokat.
Legyek független.
Kérlek.
Oké.
Oké, szóval, nagyon konkrét a feladat.
Folttisztítást csak erre kér...
Biztos jól áll magának a piros?
Nekem hozta?
Adriana itt van? Sok szerencsét jöttem kívánni.
Nem, nincs.
- Átadhatom neki. - Már tele van a keze.
Lent leteszem. Van kulcsom.
Maguk ketten...
Közel állnak?
Nézze, részvétem a húga miatt. Én is gyászolok.
Voltaképp Rose nevelt fel.
- Washington képviselőasszony? - Igen.
Ő tanított meg biciklizni. Vigyázott rám.
Úgy hangzik, különleges asszony volt.
Az volt.
- Hallom, hamarosan visszamegy Ghánába. - Igen.
Igen, vinnem kell a cégemet.
- Mivel foglalkozik? - Csak...
Nyugat-Afrika legnagyobb mobilvécé-cégét vezetem.
- Lenyűgöző. - Igen, köszönöm.
Hát, ismerek pár embert a külügynél,
örömmel odaszólok, hogy felgyorsuljon az ügy.
- Maga nagyon nagylelkű ember. - Persze.
Egyszer még jól jöhet egy mobil wc.
Üdvözletem! Küldemény Adriana Washingtontól?
Igen, erre folttisztítást kérünk.
Szép napot. Köszönöm.
Ezeket is vigye.
Bemegy, vagy mi lesz?
Ma nem érzem magamban az erőt.
Minden rendben?
Nem.
Segíthetek valamiben?
Rám férne egy ital.
- Itt jó is lesz. - Itt?
- Igen. - Jól van.
Akkor találkozunk fél ötkor?
- Igen. - Klassz. Oké, csinálok helymegjelölést.
- Oké. - És hívj vagy írj rám, ha kell bármi, jó?
Oké. Fél öt. Vettem. Oké.
- Név? - Adler. Kétszáznégyes.
- Tessék. Nincs mit. - Oké. Köszönöm.
Segíthetek?
Ismerted a bátyámat?
- Eddie. - Ismerted?
Mahira, minden rendben?
Igen, bácsikám! Feltakarítom!
Ó, Mahira. Ez a neved? Várj, a barátnője voltál?
- Halkabban. - Az voltál?
- Kérdezz a narancsról. - Mi?
A narancs nagyon friss. Most érkezett.
Majd válogatok neked.
Nem érdekel a narancs. Nem kell a hülye narancsod.
Megmagyarázom. Csak csendben, jó?
Miért kell csendben lennem? Mi ez a nagy titkolózás?
- Mi a franc van itt? - Oké, kérlek, hallgass!
Sajnálom.
Miért jöttél a szupermarketbe?
- Mahira, minden rendben? - Megyek, bácsikám!
Tűnj el, Eddie. Oké? Nem vicc.
Eddie, várj.
Még maradt pár percünk. Szólna még valaki?
Én... Ma én szólnék.
A férjem hazudott nekem.
Elvesztette az állását. És minden pénzünket. Nem mondta el nekem.
Szégyellte, gondolom.
De itt igazán...
nem a pénzről van szó, mert tudom, hogy meg tudom...
oldani.
Volt egy másik élete.
Volt egy lakása L.A.-ben, és...
Nem tudom, mi más folyt még ott.
Együtt voltunk 17 éves korunktól.
Hűha, 17.
Szóval nem tudom hogy összerakni, tudj...
A gyászt...
és a megaláztatást.
És a dühöt.
Ez túl sok. Kibaszottul túl sok! Ez...
Elvesztettem a férjemet. Elvesztettem a legjobb barátomat.
Még mindig szeretem.
De úgy érzem, ellopta az életem.
Bárcsak ne tudnám.
Bár ne tudnám.
Igen, jó. Jövő kedden ráérek.
Hé, mindjárt visszahívom.
Bújj be.
Köszönöm a virágot. Gyönyörű csokor.
Nincs mit.
Figyelj, a múltkorival kapcsolatban, érzelmileg telített időket élek.
Sebezhető voltam, és jó volt látni téged.
De nem akarom, hogy félreértsd.
Mert nem lesz köztünk semmi.
- Értem. - Klassz.
Szóval eljöttél egészen idáig,
90 perccel azelőtt, hogy színpadra lépsz életed legfontosabb estéjén,
hogy elmondd, hogy nem akarsz újra megcsókolni?
Aha.
Adj nekik ma este, Dri.
Jó, kösz.
Dee Dee. Én csak...
- Nagyon bátor volt, amit mondtál. - Jó ég. Elkenődött a szemem?
- Nem. - Az én koromban nem kéne napközben sírni.
- Jesszus. - Fantasztikusan nézel ki.
Milyen volt az ebéd Zoeval?
Csodás volt.
- Jó. - Köszönöm, hogy kérdezed.
Szóval lesz nemsokára egy ultrahangvizsgálatom.
- Látni fogod a babát? - Igen, de ez az anatómiai ultrahang.
- Az a félelmetes. - Aha.
- Tudod, ahol megnézik a szívet... - Ó, igen.
...csontokat, mindent. A szobatársam jött volna,
de az utolsó percben behívták egy műszakra.
És tudom, hogy biztos nagyon elfoglalt vagy.
- Csak el akartam... - Igen.
- ...mondani neked. - Igen. Sajnálom.
Csak...
Sajnálom, Linda. Nem lehetek az anyukád.
- Úristen. Sajnálom. Nem. - És nem... Nem úgy értem,
- hogy ezt akartad... - Igen, én...
- Nekem, úgy érzem... Csak... - Nem, ez egyáltalán nem gond.
Ne is... Ne csinálj belőle gondot, komolyan.
- Oké. Vagyis bocs. - Ugyan!
De nagyon klassz leszel. És a baba is nagyon klassz lesz.
Kösz.
SÖR ÉS WHISKY FELES MINDIG 8 DOLLÁR
MINDEN SZERDÁN KOCSMAKVÍZ PÉNZDÍJ
- Mit adhatok? - Egy Coors Lightot.
- Hé, kérdezhetek valamit? - Rajta.
Tudja, hol zuhant le az a gép pár hónapja?
Az a New York-i gép.
Nem. Bocs.
Kösz.
Ti tudjátok, hogy találom meg a roncs helyét, ugye?
Podcaster vagy?
Podcast... Nem.
Egy barátom miatt jöttem.
Mi lenne, ha tisztelnél minket, és tisztelnéd a halottakat?
Több száz ember jött ide,
és nincs itt semmi látnivaló. Menj haza.
Jó. Bocsánat.
Miért akarsz odamenni?
Az unokaöcsém túlélte a zuhanást.
Elviszlek.
Gyere.
Hé, azzal nem tudsz kimenni oda. Ez... Gyere velem.
Gyere.
- Szóval van jegyesed? - Igen.
És nem kell velünk vacsoráznod.
- Ő csak segíteni akar. - Igen, gyönyörű lány.
Gratulálok.
- Biztos várod már az esküvőt. - Én... Igen, én...
Nem én vagyok az ara, úgyhogy...
Ez a sok tervezés megőrjít.
De, tudod, anyám nagyon benne van.
Jót tesz neki, azok után, amiken átment.
- Mi az? Mondd. - Semmi.
Ez az egész, az alapján, amit Brent mondott rólad, nagyon stimmel.
Sti... Ezt meg hogy érted?
Nem tudom. Tudod, ez az egész mama kicsi fia, szeme fénye,
a mindenben a szülők kegyeit kereső dolog.
Nem ez vezérel. Nem ezért nősülök meg.
Hát, ha ez vezérelne, az a maga módján nemes.
Nem ez vezérel.
Oké. Bocs.
És veled mi van?
Hogy bírod?
Úgy mondanám, nem vagyok prímán.
Aha.
Én sem.
Korábban mi volt a bajod?
A közlekedésbiztonságiak ezt találták a roncsban.
- Ez... - A jegygyűrűm.
Tudod, Brenttel masszívan összevesztünk, amikor kivittem a reptérre.
Kibaszott kegyetlen voltam.
Biztos nem volt olyan vészes.
Nem érted. Sok mindent... a fejéhez vágtam.
Ő csak annyit akart, hogy hordjam a gyűrűt, míg visszatér.
Mind mondunk hülyeségeket.
De én bemondtam az unalmast.
Szakítottam vele.
Aztán kurvára meghalt.
Szerette, ha az övé az utolsó szó.
- Menj már! - A rohadék.
Mi az?
Csak... A szemed tisztára az övé.
A következő kérdés Ms. Washingtonhoz szól.
Tomas azt mondja, az elmúlt 40 évben Harlemben élt,
és a főbérlője ki akarja lakoltatni.
Mivel a környék egyre inkább dzsentrifikálódik,
mit akar tenni az emelkedő lakbérek ügyében?
Köszönöm...
és köszönöm Tomasnak a kérdést.
Sok kilakoltatott szomszédot láttam,
úgyhogy ebben a kérdésben nagyon elszánt vagyok, mert...
Az elszántság kevés a dolgok elintézéséhez.
Ingatlanfejlesztőként
- pont tudom, Tomasnak mit kell tennie. - Lakhatási ügyekben nagy a tapasztalatom.
Már elnézést, de a jelölttársam segéd volt.
Soha életében nem volt más munkája.
Csak a telefonok felvevésében van tapasztalata.
- Tartsuk a szabályokat. - Én viszont
Washington képviselőasszony kabinetfőnöke voltam 14 évig.
Igaza van.
Telefonokra válaszoltam.
És átkozott jól csináltam.
És való igaz.
A nagyanyám állást adott a főiskola után, és tetőt tett a fejem fölé.
De ez azt jelentette, hogy egész életemben az első sorból néztem,
hogy kell képviselni a kerületet.
Minden reggel ötkor
felkeltett, hogy ötleteljek vele, akár tetszett, akár nem.
És kávé előtt nem vagyok jó társaság.
Szóval igen, papíron csak segéd voltam.
De a legjobbtól tanultam.
És az a nő nevelt, akit önök 36 évig újraválasztottak Harlemben,
ahol ő is nevelkedett.
Ő tanított meg, hogyan harcoljak önökért.
Ő tanított meg, hogy álljak ki az igazságért,
és, ahogy ő mondta, „helyrepofozni a szart.”
A nagyanyám kövezte ki az utat, amin idáig jutottam.
És nincs más a színpadon, aki elkötelezettebben
vinné tovább az örökségét, mint én.
Köszönöm.
Jól vagy?
Ez a sok élet...
És ez a sok ember csak úgy lezuhant.
Ha imádkoznék, te is... imádkoznál velem?
Nem igazán vagyok vallásos.
Ja, én sem. Nem tudom, hogy kezdjek bele.
Mi Atyánk, aki a mennyekben vagy...
- szenteltessék meg a Te neved. - A Te neved.
- Jöjjön el a Te országod. - Jöjjön el a Te országod.
Legyen meg a Te akaratod.
Amint a mennyben, úgy a földön is.
Mindennapi kenyerünket add meg nekünk ma,
és bocsásd meg vétkeinket.
Miképpen mi is megbocsátunk az ellenünk vétkezőknek.
És ne vígy minket kísértésbe...
...de szabadíts meg a gonosztól.
Mert Tiéd az ország...
...a hatalom és a dicsőség, most és mindörökké.
Ámen.
Szia!
Milyen napod volt?
Voltál valaha mérges anyura?
Állandóan.
Igen, én most...
mérges vagyok Jordanre.
Csak úgy...
mérges vagyok rá.
Tudod, lehetsz mérges Jordanre, és közben szeretheted is.
Érezheted ezeket egyszerre.
Én érzem, az biztos.
Kösz.
Azt hiszem, azért akartam Shaynél aludni,
mert egész életemben közös szobánk volt Jordannel.
Én csak...
Egy másik gyerekkel akartam lenni.
Nem bosszantani akartalak.
Edward.
Alhatsz, ahol csak a kedved tartja.
Oké?
Kösz.
Ne ájulj el, kishaver.
Leckét írok.
Mi volt az az üzi a hajóval?
Csak valami, amit néha csinálok.
A családomnak volt egy hajója.
Klubtagnak kell lenned hozzá.
Nem tudtam, hogy ott lesz-e még a történtek után.
De ott volt.
Ez valamennyit megmagyaráz.
Elmentem a Central Park West 405-be.
Basszus, találkoztál vele?
- Kapd el. - Mi a franc, Edward?
Nézd meg.
K.A.M. DE. 10. HOLNAP
Mondj el mindent.
Ott volt a nagybátyja, és a lány nagyon pipa lett, hogy odamentem.
- Persze. - Úgyhogy kilökdösött, aztán...
- Mit csinált? - Igen, aztán mérges lettem rá.
A feliratot fordította: Speier Dávid