Maitasgabals!
PAMATĀ ANNAS NAPOLITANO GRĀMATA
Ja nu viņa ir psihopāte?
Viņa tevi atrada ShopRite un ielika rokās amuleta galviņu.
Viņa noteikti ir psihopāte.
Tā nav laba doma.
- Ejam prom. - Tu joko?
Vecīt, mēs beidzot saņemsim atbildes.
Piemēram, kas viņa ir, kā saistīta ar tavu brāli,
kāpēc brauca uz Najaku, lai iedotu to amuleta galviņu.
Mēs nekur neiesim.
- Viņa kavē. - Nu un?
- Nepieklājīgi. Ejam prom! - Vecīt, atslābsti.
- Sveika. - Tu ieradies.
Jā, nekas īpašs.
Nu ko, sveika.
Labdien. Sveika.
Es nezināju, ka tev kāds būs līdzi.
Piedod. Es ceru, ka tas nekas. Viņa ir mana kaimiņiene.
- Šeja. Priecājos iepazīties. - Es arī.
Nu tā, mēs ielavīsimies.
- Tas nav nelikumīgi? - Nē, viss kārtībā. Paveiksim.
Labi. Kad es iešu, nāciet. Nesvārstieties. Neskatieties nevienam acīs.
Nevainīgi. Lielisks brīdis.
Ejam.
DĪVAINĪBU UN SAVĀDĪBU MUZEJS
- Kungs? - Tagad!
Nav slikti. Mazie noziedznieki, a?
Jā, nekas īpašs.
Šķita, dabūšu sirdstrieku.
Sekojiet man.
Fī-fai-fou-fam.
O, saņemies. Niknāk. Gatava? Fī-fai-fou-fam!
Fī-fai-fou-fam!
Jā! Esmu pārbijusies.
Tēvoci Kodžo, tagad tu.
Fī-fai-fou-fam.
Parādi viņam, kā tas jādara.
Fī-fai-fou-fam!
Jā. Satriecoši.
Tu esi burvīgs milzis.
Tu arī atnāksi, jā?
Es...
Eidriana ir ļoti aizņemta ar kampaņu un visu...
Bet tev jābūt. Tev jāredz mans jaunais kostīms.
Tad es būšu.
Viss kārtībā. Mums...
Kodžo, es to nelaistu garām.
Labi, izmēģināsi vēlreiz? Gatava? Nu saki. Aiziet!
Fī-fai-fou-fam.
Pievieno soļus. Lielus soļus. Aiziet! Vēlreiz!
Fī-fai-fou-fam!
Jēzus, Marija un Jāzep.
Ei!
Ak dievs. Sveiki. Dīdī.
- Jā. Atvainojiet. - Stīvs, vai ne?
Viss labi?
Sasper nelabais. Piedod! Jums viss labi?
- Man jāiet. - Vai drīkstu... Es jums palīdzēšu.
Ak nē.
Tā tik ir zila acs.
Ļaujiet... Ziniet, es...
Es jūs sakopšu. Ejam uz tualeti.
Nāciet. Nāciet.
- Nu labi. - Labi. Ak vai.
Vētraina nakts, ko?
- Piedodiet. - Viss labi.
Mācījāties par kosmetoloģi vai ko tādu?
Nē, vienkārši gadiem ilga prakse.
Piedodiet, vai sāp?
Labi, aiziet. Atzīstieties! Kas, ellē, jums notika?
Sakāvos bārā.
- Bār... - Jā.
Vai jūs neesat naudasmaiss? Vai naudasmaisi iesaistās bāra kautiņos?
Es...
Nespēju paskatīties acīs līgavai, šķita - esmu pelnījis pa ģīmi.
Labi.
Jā, man ir bijuši mežonīgi vakari.
Taču diez vai kādreiz esmu gulējusi nemaņā baznīcas pagrabā.
Bet nu laikam, ja nevari tam debesu vīram rādīties kā grausts,
tad ko lai vēl dara, zin?
- Kas... - Malā.
Kas...
Apšļakstījāt.
Jums viss labi? Ak vai.
Novilkšu šo.
Labi.
Tik un tā izgājusi no modes.
Labiņi.
Jums viss labi?
Jums vajag ūdeni un kēksiņu.
Tūlīt būšu.
Kāpēc tu atnāci uz lielveikalu un iedevi Edvardam to galviņu?
- Šeja. - Ko?
Piedod. Tev nav...
Nē, viss kārtībā.
Klau, piedod, ja tevi pārbiedēju.
Es tikai... Es biju apjukusi.
Jā. Viss kārtībā.
Nopietni?
- Ko? - Esi jau redzējis dredus?
Nav tik šaušalīgi. Nāc! Es tev parādīšu.
Tūlīt būsim atpakaļ, labi?
Jā, protams.
Tad Džordans bija tavs puisis?
Jā, bija.
Un jūs kopā nācāt šurp?
Visu laiku.
Tur pirmo reizi skūpstījāmies.
Tur mēs pirmo reizi strīdējāmies.
Nē, es nesaku, ka šķiramies, es tikai...
Pārcelies uz valsts otru galu.
- Runāsimies, sarakstīsimies ik dienu. - Tas nav tas pats.
Domā, gribu pārvākties?
Tad kāpēc viņš man par tevi nepastāstīja?
Viņš man stāstīja visu.
Man vajadzēja to paturēt slepenībā. Tēvocis neļauj iet uz randiņiem.
Manai ģimenei ir kultūras stereotipi. Un Džordans arī gribēja slepenību.
Bet viņš varēja uzticēties man.
- Es nebūtu teicis vecākiem. - Viņš negribēja, ka kāds zina.
Proti, es? Tad viņš... Vai Džordans mani ienīda vai ko?
Nē, viņš tevi mīlēja vairāk par visu, Edij.
Un, kad vien par tevi runāja, viņam...
viņam sejā bija liels smaids.
Bet viņš alka pēc savas dzīves.
Viņš teica, ka dažreiz viņš nezina, kur tu beidzies un viņš sākas.
Jums viss bija kopīgs.
Tāpēc viņš vairs negribēja mājmācību.
Tad tu zināji arī par to?
Viņš tik ļoti gribēja tev pastāstīt. Viņš nespēja tevi sāpināt.
Paga, man šķita, ka vēstulē tev visu pastāstīju.
- Kādā vēstulē? - Tajā, ko tev aizsūtīju.
- Es neesmu saņēmis vēstuli. - Velns. Varbūt aizvedu uz nepareizu māju.
Vairums šo lietu ir neīstas. Kurš maksātu 30 $, lai te tiktu?
Man šķita, tev te patīk.
Vairs ne. Varam tagad dabūt ko ēdamu?
Jā, protams.
Varbūt pēc maza brītiņa?
Vienalga. Gaidīšu suvenīru veikalā.
Lieliski. Pēc dažām minūtēm būšu.
Edij, drīkstu tev ko pajautāt?
Jā.
Vai vari...
Vai vari man pastāstīt par to dienu, par lidojumu?
Man vienkārši par to rādās murgi,
kā tas bija tev, viņam.
Klau, ceru, tas nekas, ka jautāju. Man vienkārši... Man jāzina.
Galvu lejā!
Es atslēdzos.
Jā, es...
Un...
Un, kad nācu pie samaņas...
es biju slimnīcā.
Es par to dienu neko neatceros.
Piedod.
Tev nav par ko atvainoties.
Tas notiek diezgan viltīgi.
Viņi nesaka: "Ei, tu esi stāvoklī. Tu esi atlaista." Tad es viņus iesūdzētu.
Bet viņi vienkārši dod arvien mazāk maiņu.
Un beigās man būs jāsaka dzīvokļa biedrēm, ka nevaru samaksāt īri.
Kas ir neveikli, jo, kopš es paliku stāvoklī,
uztver mani kā tukšu vietu.
Tā ka rezumēšu:
sešus mēnešus stāvoklī,
nav partnera,
nav naudas,
nav bērnistabas, nav gultiņas, ratiņu, un drīz nebūs darba.
Tā ka es pat nezinu, kā paliku stāvoklī.
Nu, es zinu, kā paliku stāvoklī, bet nezinu, kā nonācu šādā situācijā,
jo mēs bijām...
ļoti piesardzīgi.
Jā. Plāns nebija tāds.
Hei, Linda.
Tu teici, ka tev vēl nav mantu mazajam?
Es... Jā. Da...
- Daudz kā. - Es varu palīdzēt.
- Sveika. - Kā gāja?
- Labi. Esam dziedināti. - Nu lieliski, jo tev ir daudz darba.
Sveiks, Kodžo.
Tev ir paneļintervija ar Ņujorkas Universitātes demokrātiem,
un pēc tam tev ir tikšanās piecos.
Pielikām arī līdzekļu vākšanas pasākumu rīt sešos.
- Liekam vēl ko klāt? - Tev ir plāni?
Nu, Beksa spēlē skolas ludziņā, es apsolīju atnākt, tāpēc...
Tā līdzekļu vākšana ir svarīga.
Ieradīsies mērs Adamss.
Klau, tev izcili gāja debatēs, un to pamanīja svarīgi ļaudis.
Šī ir lielā līga.
Es būšu mašīnā.
Tev viss labi?
Tu piekriti būt divās vietās vienlaicīgi,
un es negribu tev teikt, kas, manuprāt, tev būtu jāizvēlas.
- Es kaut ko izdomāšu. - Tu pārāk ar viņu satuvinies.
Labi.
Viņa nupat zaudēja savu māti.
Redzu, kā viņa uz tevi skatās. Viņa pieķeras.
Mēs drīz brauksim uz Ganu.
Tu kļūsi par kongresmeni.
Varbūt mums vairs nevajag būt tik daudz ar tevi.
Varu kā palīdzēt?
Nē, tikšu galā.
Atvaino. Kas tu esi?
Vērnons. Un tu?
Sems.
- Vai tu pazini Benu? - Jā, bijām seni draugi.
- Tu? - Tāpat.
- Ko tu te dari? - Bens ļāva te glabāt dažas manas mantas.
Labi. Vispār es palīdzu viņa vecaimātei visu šo izšķirot,
- tāpēc, ja vari... - Savākt savu drazu. Jā.
- Kad vari. - Nekādu problēmu.
- Kā tu pazini Benu? - No vidusskolas basketbolkomandas.
Viņš neizskatījās pēc sportista.
Jā, diez ko labi nespēlēja.
Neticami, ka miris.
Viņš bija tik skaists.
Jā.
Nu vienalga...
Es droši vien mēneša beigās pārtraukšu līgumu...
Skaidrs. Iedosi uz brīdi telefonu?
Jāapmainās ar kontaktinformāciju, ja nu rodas jautājumi par glabātavu
un ja gribi aprunāties.
Tas ir...
Man nevajag aprunāties, t...
Nu man gan vajag.
Esi pirmais, ko satieku, kurš arī viņu pazinis.
Jā. Es sazināšos, zini, kad te beigsies līgums, t...
- Prieks iepazīties, Sem. - Jā, man arī.
Pī-pī.
Piedodiet, meloju. Tas nav pasaulē labākais guļammaiss, labi?
Šis ir pasaulē labākais guļammaiss. Pataustiet materiālu.
Labi.
- Jā. - Oho.
- Mammu, patausti. Tik mīksts. - Lieliska sajūta.
- Jā. - Bet zini...
Nu, tu taču nebrauc uz Antarktīdu.
Es tikai domāju, ka mums nevajag guļammaisu par 700 $, ne?
- Mammu. - Neuztraucieties.
Es aiziešu pēc kādiem lētākiem guļammaisiem.
Tas būtu brīnišķīgi, Erasmus.
- Erasmuss, jā. Paldies. - Man patīk vārds.
- Interesants. Grieķu? - Mamma iedeva.
Tētis vienmēr teica, ka jāpērk labākais. Ar laiku atmaksājas. Šis ir labākais.
Nu, tas ir nedaudz sarežģītāk, bet...
- Kādā ziņā sarežģītāk? - Mums viss būs labi.
Mums tikai jāsavelk josta, tas arī viss.
"Jāsavelk josta"? Tie nav tev ierasti vārdi.
Domāju, šis nav īstais laiks un vieta, lai par to ru...
Vari pastāstīt, kas notiek?
Tas, ka mēs ar tavu tēvu vadījām dzīvi, lai tu varētu iet koledžā.
- Tiešām runa par kol... - Negribu, ka to aizslauki mēslainē,
klīzdama pa pasauli ar visdārgāko guļammaisu tāpēc,
ka tev nomiris tēvs.
Ak dievs, mammu. Es tev teicu, ka man ir tas jādara, skaidrs?
Un tu teici, ka atbalstīsi mani, bet neatbalsti.
Mīļā, ir miris tavs tēvs.
Un es zinu, ka gribi aizbēgt. Es arī gribu aizbēgt. Tiešām.
Bet dzīvei ir jāturpinās.
Mums jāturpina dzīvot,
un, nu, mums jāstājas pretī sērām un sāpēm.
No tā nevar aizbēgt.
Viņš bija mans labākais draugs.
Es zinu.
Es gribu atvainoties.
Labi.
Šķiet, salaidu ar Mahiru visu dēlī.
Nu, viņa man tik daudz izstāstīja,
un es nespēju sniegt to vienu, ko viņa lūdza.
Un nu viņa varbūt vairs negribēs ar mani runāt.
Laikam nav jēgas.
Es nezinu, ko darīt.
Ko tu domā?
Tu esi mērglis, Edvard.
SVEIKA, TE DAFNIJA. GAIDĪSIM SEŠOS. TIK APSTIPRINU. NEKO NENES.
Bļāviens.
Esmu sajūsmā, ka atnāci. Tās ir burvīgas.
Paldies, ka uzaicināji.
Ārprāts, kas par vietiņu.
Jā. Mums ļoti paveicās. Lūdzu, jūties kā mājās.
Tu esi klāt.
Es ielikšu šīs ūdenī.
Stīv, ielej Amandai vīnu.
- Starp citu, skaista jaka. - Paldies.
Kāpēc tu atnāci?
Tiešām domā, ka gribu te būt? Viņa man rakstīja kādas desmit reizes.
- Un tu neatbildi. Ko, pie velna? - Paēd, arī desertu, un prom.
Neļauj viņai sevi ievilkt dziļā sarunā.
Tici man, kolīdz būs iespēja, pazudīšu.
- Velns, kas notika ar tavu aci? - Sakāvos bārā.
Tu? Kad?
Vakarnakt, kad aizgāju no tevis.
Ei. Esat gatavi ēst?
Esmu tik pateicīga, ka jums ir tā grupa.
Būtībā ar varu liku Stīvam pievienoties.
- Vai ne, mīļais? - Tā bija.
Ak dievs. Tava acs kļūst baisāka.
Aizbraucu uz divām dienām, un viņš nolemj trenēties boksā.
Nespēju iztēloties, ko tu pārdzīvo.
Ja es zaudētu Stīvu, sabruktu līdz nepazīšanai.
Jā, man laikam būtu jāiet mājās.
- Es pasaukšu Lyft. - Ak nē, neaizej.
Piedod. Es apsolīju Stīvam neaizskart drūmo.
Es laikam vienkārši priecājos, ka jūs atradāt viens otru.
Zinu, cik ļoti Stīvam to vajag.
Viņš nevarēja izlīgt ar Brentu. Viņš to gribēja vairāk par visu.
- Tiešām? - Nu protams.
Lyft būs lejā pēc trim minūtēm, tāpēc...
Laikam Stīvs nav tev teicis, ka Brents atnāca pie viņa,
lūdza piedošanu, bet Stīvs pateica brālim, lai iet dirst.
- Ko? - Šķiet, precīzi tā.
- Vai ne, Stīv? - Par ko viņa runā?
Viņš nebrīdinājis pēc divu gadu klusuma ieradās manā birojā...
- Jo neatbildēji uz viņa zvaniem, īsziņām. - Atnāca uz tavu ofisu?
Vai Brents tev teica, cik vakaru man bija jāatbalsta raudošā māte,
kuras dēls bija narkomāns? Viņas bērniņš.
Mans tētis viņu nemierināja. Viņš nespēj.
O, nē, tas bija jādara man. Tas viss bija jādara man.
Vakaru pēc vakara atbalstīju un mierināju viņu,
un viņš domā, ka var uzrasties pēc gadiem.
Mēs apskausimies, un viss atkal būs kārtībā? Pie velna viņu!
- Stīv. - Nē... Kad viņš aizgāja pie tevis,
viņš 18 mēnešus neko nebija lietojis.
Viņš braši turējās.
Un viņš atsāka lietot divas nedēļas pēc tevis satikšanas.
Sviests! Tu tajā vaino mani?
Nē, viņu, bet tu, sasodīts, varēji būt nedaudz laipnāks.
Es to viņam nenodarīju!
Es iešu lejā. Paldies par vakariņām.
Ļoti atvainojos, ka viss aizgāja šķērsām.
Piedod. Piedod.
Stīv.
- Es neatbildu par Brentu. - Es zinu.
Viņš pats sev to nodarīja. Es neesmu atbildīgs.
Es zinu.
JA KO VAJAG, ESMU TE. VĒRNONS ASABANS.
VĒRNONS ASABANS
ATTĒLI
MŪSU STĀSTS BĀRS INDUSTRY: VĒRNONS ASABANS
Tu teici, ka gaidīsi suvenīru veikalā, un es gāju uz suvenīru veikalu.
Tu mani pameti uz 72 minūtēm.
Man nešķita, ka tik ilgi.
Bet bija.
Tikai man pateicoties, tu viņu satiki.
Es to atkodu. Es viņu atradu.
Es tevi piespiedu doties uz pilsētu.
Kolīdz ieraudzīji viņu, tu: "Ei, sveika, Mahira. Ei, sveika."
Pazina brāli.
Vēl viens cilvēks bez manis, kurš patiešām pazina manu brāli.
Viņa šobrīd man ir svarīgākais cilvēks pasaulē.
Piedod, bet tā ir.
Šeja, tu arī esi svarīga.
- Šeja. - Esmu nogurusi.
Arlabunakti, muļķīt.
Sveiks.
Tev viss labi?
- Grūta nakts? - Viss kārtībā.
Man nav bijusi vēstule?
Vēstule?
Jā, viens draugs teica, ka sūtījis man vēstuli.
Man nenāk prātā,
bet pajautāšu tēvocim.
Varbūt tā ir Šeja.
Ak dievs, sveiks.
Sveiki.
Piedod, es pazīstu tavu tanti.
Es pazīstu Lindu... Nē, esmu Linda. Pazīstu Leisiju.
Pazīstu tavu tanti no sērotāju grupas.
Lidmašīnā bija mans puisis.
Tante Leisija? Kāds atnācis.
Jauki. Pārbiedēju brīnumzēnu.
- Sveika. - Kā iet?
- Nāc iekšā. - Domāju, pārbiedēju viņu.
Nu, viņam viss ir kārtībā.
Ejam.
Labi.
DŽORDANS - DRĒBES
Šie.
Ievērtē!
- Ak dievs. Kā transformers. - Kā transf... Jā.
Lieliski mājai bez lifta.
- Ak dievs. - Tā ir. Bum.
Tas... Nu, tev te ir vesels veikals.
Tas ir lielis... Viss ir pilnīgi jauns.
Nu, tas ir jauns tāpēc, ka man nebija iespējas to lietot.
Es vairākas reizes mēģināju tikt pie bērna, bet...
Ak dievs.
Un es grupā stāstīju par to, kā paliku stāvoklī, pat necenzdamās.
Es ļoti atvainojos. Manis teiktais sanāca bezjūtīgs.
- Nē, tā nebija. Nē, tikai... - Atvainojos.
Tās ir...
senas brūces.
Viss kārtībā.
Tu vēl aizvien mēģini?
Tagad ne. Man ir Edvards.
Es nevaru... Es nedomāju... Es nevaru to visu ņemt.
Es tiešām... Domāju, tev jāpatur.
Un es domāju, ka jāpaglabā līdz laikam, kad būsi gatava lietot.
Vienosimies.
Paņem.
Paņem to visu, izmanto mazulim un dod man ziņu, kad nevajadzēs.
Varbūt tad es būšu gatava. Labi?
- Esi pārliecināta? - Jā.
Šīs mantas te stāv pārāk ilgu laiku.
Paldies.
Jaukākais, ko kāds jebkad man izdarījis.
Vašingtones jaunkundz.
Labi, klau. Labi, lieliski.
Ak tu pasaulīt. Skat, kāds gredzens.
- Darnels. - Sveiki, priecājos iepazīties.
Esmu Eidriana Vašingtone.
Nenorakstiet mani. 27. jūnijā. Meklējiet manu vārdu: Eidriana Vašingtone.
- Varu rēķināties ar jūsu balsi? - Jā.
- Esat reģistrēts? - Jā.
Viss bija kampaņā...
Labi. Jā, tas ir ļoti smieklīgi.
Tā var dabūt balsis.
Man jāiet, bet bija prieks iepazīties.
Zini, alkohols šādās pieņemšanās ir lamatas.
To pasniedz, lai redzētu, kuru var pieķer pasakām ko ne tā.
Gāzētais ūdens.
Paldies.
Es pati tieku galā.
Es zinu.
Trakums, ne?
Te šobrīd atrasties.
Dzīve ir traka.
Man šķita, tagad būšu aspirantūrā.
Aiztaupīji sev laiku un parādu.
Nu paskaties uz sevi.
Vai tu šurp atnāci viens?
Esam te vairāki ar jaunajiem profesionāļiem.
Bet bez dāmas.
Un tu? Vai tavs dzīvokļa biedrs te ir?
- Nesāc! - Tikai pajautāju.
Tu viņam tiešām patīc, Drī.
Es tiešām tevi tajā redzu.
- Kur tad? - Tajā visā.
Visā, ko tu mēģini paveikt politikā un vienkārši dzīvē.
Redzēju to universitātē,
kad tu nonēsātās kedās rīkoji mītiņus apkopēju atbalstam.
- Studentu pašpārvaldes T-kreklā... - Neievelc te manas kedas. Nē.
Un es redzu to tagad.
Šajā smalkajā līdzekļu vākšanas pasākumā.
Tas tev ir asinīs.
Tu vienmēr esi mani atbalstījis.
Pat tad, kad mēs nedrāzāmies.
Jā.
Es teicu mammai Rozai, ka būšu tev līdzās.
Un es gribu te palikt, dalīties ar tevi šādos brīžos.
Tu bildini?
Nē.
Bet kas to lai zina, kurp dzīve mūs aiznesīs?
- Salauz kāju, Beksa! - Paldies.
Ei, nesalauz kāju!
Kur ir Eidriana?
Es nedomāju, ka viņa te ir.
Taču tu lieliski izskaties.
Lai tas Džeks piesargās. Ļoti baisi.
Zini,
ne vienmēr cilvēki var izdarīt to, ko viņi apsolījuši izdarīt.
Eidriana tagad ir ļoti aizņemta. Un, ja viņa neatnāks, tas...
- Tad es neiešu uz skatuves. - Nevari izjaukt izrādi.
Tās ir tikai četras stulbas rindiņas.
Tad kāpēc tu to dēļ tik smagi strādāji?
Mēs nedrīkstam bēgt no pienākumiem.
Tikai tāpēc, ka cilvēki neatnāk, lai redzētu, kā tos pildām.
Nē, mēs tos vienalga paveicam.
Tava māte atstāja savas mājas, lai kļūtu par aktrisi.
Un es zinu, ka tev piemīt tāda pati drosme, kāda piemita viņai.
Mēs tevi mīlam, Eidriana!
Es zināju, ka tu atnāksi.
Es teicu, ka būšu.
Ceru, ka neesmu par vēlu.
Esi tieši laikā.
Atvainojiet. Es negribu pārtraukt...
Vai varētu dabūt ašu pašiņu ar nākamo kongresmeni?
Nu protams. Nāciet.
- Es jūs mīlu. - Lieliski.
Es mīlēju jūsu vecomāti. Es paredzu, ka jūs daudz sasniegsiet.
Paldies.
Varu dabūt jūsu autogrāfu?
Jā, protams. Labi.
Ko piedāvāt?
Sems. Mēs tikāmies...
Es zinu, kas tu esi. Kā tu mani atradi?
Nu, ir kādas tūkstoš fotogrāfijas ar tevi tavā darba vietā.
Labi. Tātad okšķerēji instagramā.
Nē, es...
Būtībā jā.
Bet es atnācu šurp tāpēc,
ka man līdz mēneša beigām jāatbrīvo tā glabātuves telpa.
Tāpēc es nospriedu padot tev ziņu, zin, kad tas notiks.
Aha. Esi te agrāk bijis?
Šajā vietā?
N... Šī vieta īsti nav manā gaumē.
Dod laiku! Šādas vietas pamazām iepatīkas.
- Apsēdies. - Es nevaru palikt.
Cik labi tu pazini Benu?
Ne pārāk.
Viņš bija kāda drauga draugs.
Bet Benam piemita tāda īpašība.
Pat ja viņu pārāk labi nepazini, viņš lika justies īpašam.
Un kā ar tevi? Jūs abi saglabājāt sakarus pēc vidusskolas?
Nē, mēs zaudējām sakarus.
Bet tad es viņu satiku trīs dienas pirms avārijas, tāpēc...
Tu viņu satiki pirms nāves. Tā ir īsta svētība.
Jā.
- Nu... Es nepasūtīju... - Uz mūsu rēķina.
Stikla vāzes un veca elektronika, nu, veļas mašīnas un tamlīdzīgi.
Un tur bija mašīna.
- Nē! - Jā.
Mašīna.
- Viss kas. - Dārgi.
Dārgi.
- Jums bija āmurs? - Jā, ar ko dauza...
Jā, viņiem bija āmuri. Viņiem bija laužņi.
- Bet es dodu priekšroku beisbola nūjai. - Jā. Beisbola nūja.
- Sveiki. - Esi atpakaļ.
Džon, tā ir Linda.
- Linda.
- Sveiki. - Atnesīšu tev ēdienu. Apsēdies.
Jūs droši vien domājat, ko tā svešiniece dara jūsu mājā.
Protams, ka ne.
Es esmu no sērotāju grupas.
Tā, kura stāvoklī.
- Laipni lūdzam. - Paldies.
- Sveiks. - Kā iet, čomiņ? Saņēmi bildes?
Jā. Paldies.
Vai jūs bijāt kādā ceļojumā?
Jā. Es aizbraucu uz Kolorādo.
Netālu no Pagosaspringsas.
- Es apmeklēju avārijas vietu. - Nu vienalga...
Tas noteikti bija spēcīgi.
Jā, tā varētu teikt. Man šķita...
Es nezinu. Man šķita, ka tas varbūt būs kā lauks vai kas tāds.
Bet es turp aizbraucu un varēju sajust visu to
enerģiju.
Un klau, es neesmu tāds. Es neesmu no tiem, kuri sajūt enerģiju.
Zin, īstenībā esmu pilnīgi pretēja tipa puisis.
Bet tad es biju tur,
un es viņus sajutu, nu, visus viņus.
Un tad es lūdzu Dievu par viņiem un par mums, zin, par visiem mums.
Un es domāju, ka varbūt kopš avārijas tā ir pirmā reize,
kad es nejutos pilnīgi bezpalīdzīgs.
Es esmu jutusies bezpalīdzīga.
- Nu vienalga... - Kāpēc jūs braucāt? Kāpēc bijāt tur?
Es...
Es tikai nodomāju, ka...
Manu murgu dēļ. Man murgos rādās avārijas vieta.
Viņš aizbrauca nofotografēt, ka tur vairs nekas nedeg.
Oho, tas ir tiešām apbrīnojami, ka jūs tā izdarījāt.
Nu vienalga...
Jā. Piedodiet. Es negribēju uzurpēt sarunu.
Linda mums stāstīja par ceļojumu uz Losandželosu.
Jā, piedodiet.
Nē, es tikai... es tikai biju nonākusi līdz vietai,
kur Gerija vecāki būtībā mēģināja nolaupīt mani un mazuli.
Nav gluži patiesība. Es nedaudz pārspīlēju, bet ne daudz.
Es aizgāju viņus satikt un pateikt viņiem...
Nu velns. Atvainojiet. Atvainojiet. Man jāatbild.
Viss kārtībā.
Es pirmīt teicu, ka aizgāju pie viņiem viņus satikt.
Viņiem bija šefpavārs, kas bija pagatavojis maltīti.
- Sem? - Sveika, Leisij.
Es ceru, ka neiztraucēju.
Tu teici, ka varu zvanīt, ja kādreiz vajag...
Protams. Kas notiek?
Es esmu bārā, runāju ar vienu puisi.
Es domāju, viņš ar mani flirtē.
Un?
Un...
Es varbūt esmu nedaudz apreibis,
un man šausmīgi bail, ka sačakarēšu savu dzīvi.
Tu nesačakarēsi savu dzīvi...
ja vien nevēlies to sačakarēt.
Mans vidusskolas laika draugs,
Bens, tas, kurš nomira...
viņš bija vairāk nekā tikai draugs.
Īstenībā mēs nekad... Mēs nekad neko diži nedarījām.
Tas lielākoties attiecas uz to, ko mēs viens pret otru jutām.
Zin, katrs mazākais skatiens vai pieskāriens bija kā...
uguns. Un tad...
Un tad?
Man bija jācīnās ar daudzām balsīm.
Un mans tētis nebija, viņš nav pats brīvdomīgākais kungs pasaulē.
Tāpat arī vairums pārējo radu. Un tad...
Skaidrs.
Es iepazinos ar Sjenu, un viņa mani mīlēja.
Un es mīlēju viņu, un zini, tas darīja to visu...
Vienkāršāku.
Jā.
Vienkārši...
mēģini nevienu nesāpināt, labi?
Jā.
- Sveiki. - Sveiki.
Stīv.
Iedevu iztīrīt jūsu žaketi.
- Piedodiet par vakardienu. Es biju... - Nevajag atvainoties.
Bet izskatāties miljons reižu labāk.
Paldies. Es tā tiešām nedaru.
Bija vētraina nedēļa.
Mums visiem tā gadījies. Neuztraucieties. Neteikšu nevienam.
Paldies.
Kāds jūs laukā gaida, vai gribat...
Es pametu Brentu.
Kā, lūdzu?
Es...
Es pametu savu brāli.
Viņš bija narkomāns un...
Kad viņš atnāca pie manis izlīgt, es viņu atraidīju.
Ģimenēs ir sarežģījumi.
Un man bija sekss ar Amandu.
Kāpēc lai... Proti, viņa ir satriecoša, bet...
Mirušā brāļa līgava.
Velns, esmu zaudējis veselo saprātu.
Jums garšo plānās pankūkas?
Es jums pagatavošu. Nāciet iekšā.
Jums ir varena māja.
Paldies. Banka drīz to atņems.
Saldu vai sāļu?
Lūdzu, sāļu.
Edvards man jautāja par vēstulēm.
Kā viņš uzzināja?
Laikam kāds draugs pateicis, ka sūtījis vēstuli, bet viņš nav saņēmis.
Nu, es tev teicu, ka jābūt pret viņu godīgiem.
Paldies, Džon. It kā es jau tāpat nejustos vainīga.
Ei, cik ilgi te paliks tā meitene stāvoklī?
Viņu sauc Linda.
Un es nezinu, cik ilgi viņa paliks. Kādu laiciņu.
Nu, paldies, ka aprunājies.
Nu, ja tu būtu bijis te.
Kolorādo man bija patiešām dziļa pieredze.
Zinu. Tu vakariņās to skaidri pateici.
Piedod. Es nerunāšu par to.
- Ne to es saku. - Ko tad tu saki?
Ko tu gribi, lai es... Ko tu gribi, lai es saku?
Palīdzēšanu Edvardam tu iztēlojies tā: aizlidot uz Kolorādo un atsūtīt bildes?
- Jā, tā es iztēlojos palī... - Tu aizbrauci uz Kolorādo
un atsūtīji bildes.
Un es biju tā, kas bija ar viņu kopā, kad viņš tās saņēma.
Es redzēju, kā tās viņu iespaidoja.
Viņam ir 12 gadi, Džon.
Viņam ir 12 gadi.
Viņš zaudēja savu māti, viņš zaudēja savu tēvu un savu brāli.
Jā, un es arī zaudēju Džeinu, Brūsu un arī Džordanu.
Un es viņus mīlēju, un es arī te sēroju.
- Es zinu. - Ak tā, tiešām?
- Protams, ka zinu. Protams. - Jo es vienkārši... Ve...
Ko?
Man te nav vietas.
Es vienkārši... Te nav vietas.
Par ko tu runā? Kur tev nav vietas?
Jebkur. Te.
Džon, tā nav taisnība.
Es zinu. Jā, es zinu.
Es nezinu. Es vienkārši...
Apskatīšos, kā iet darbā.
Lūdzu, neaizej. Ak dievs. Lūdzu, neaizej tagad, Džon!
Viņa guļ.
Arlabunakti.
Kodžo?
Varam par to parunāt?
Es zinu, ka tu sargā Beksu.
Un tu esi labs tēvocis.
Bet es taču šodien atnācu, ne?
Es arī gribu būt viņai līdzās, kamēr vēl esat te.
Tavs draugs Eriks
sagādāja mums šo daudz agrāk, nekā gaidījām.
Viņš tiešām grib, lai pametam šo valsti.
Kad jūs brauksiet?
Drīz.
Vai jums ir jābrauc?
Jā.
- Ģimenei vajag mani. - Jā.
Manam biznesam vajag mani, un Beksai jāzina, kur būs viņas mājas.
Labi.
Esmu tev ļoti pateicīgs.
Tu mums parādīji tādu laipnību, kāda šajā vietā man nešķita iespējama.
Mēs skumsim pēc tevis, Eidriana.
Es arī skumšu pēc jums.
Abiem.
Sveiks.
Piedod.
Negribēju tevi nobiedēt.
Nekas.
Nevarēju pagulēt.
- Tev viss labi? - Jā, es tikai paņemšu ūdeni.
Zinu, tas ir tiešām nožēlojami, bet vai tu viņu ievēroji?
Tu redzēji viņu?
Kāpēc visi par to jautā?
Tāpēc, ka esi pēdējais cilvēks pasaulē, kurš varbūt redzēja viņu dzīvu.
Jebkurš sīkumiņš, jebkura lietiņa, kuru tu varētu atcerēties,
pati vismazākā lietiņa nozīmētu tik daudz.
Es zinu, nav godīgi, ka es tev to jautāju,
bet tu esi brīnumzēns, tu izdzīvoji.
Piedod.
Piedod. Tas nav godīgi.
Atceros, ka redzēju viņu lidmašīnas aizmugurē.
Mēs abi izkustinājām kājas.
Mēs neko nerunājām. Viņš tikai paskatījās uz mani, pasmaidīja un pamāja.
Es nodomāju, ka viņš šķiet ļoti jauks puisis.
Džordanam bija viņa Adidas, dzeltens T-krekls un velveta žakete.
Taksometra brauciens prasīja kādas 40 minūtes.
Mēs izbraucām vēlu, jo viņš bija aizgājis uz veikalu.
Varbūt viņš bija pie tevis?
Jā, viņš bija pie manis.
Es sēdēju lidmašīnas astes galā ar Džordanu un manu tēti.
Un mamma lidoja pirmajā klasē.
Viņa mums atnesa desertu, ko viņai iedeva.
Sākumā bija tikai...
liels belziens...
Mēs visi to jutām lidmašīnas kreisajā sānā.
Kā spēcīgs pliķis pa seju.
Tad es uz brīdi aizgāju.
Tad mēs nodomājām, ka mums viss būs labi,
taču viss kļuva sliktāk nekā pirms tam.
Un tad mēs visi...
Mēs visi zinājām.
Mēs vienkārši...
Mēs vienkārši zinājām.
Es nevarēju iet pie mammas.
Neviens cits nespēja mani mierināt.
Tikai Džordans.
Viņš man stāstīja, ka brauksim kopā uz okeānu.
Peldēsim Klusajā okeānā.
Un tas ļāva man justies labāk.
Jo es zināju - lai kas notiktu...
viņš vienmēr būs mans brālis.
Un viņš rūpējās par mani.
Viņš bija mans varonis.
Paldies, Edij. Paldies.
Tulkojusi Laura Hansone