Din jævel!
BASERT PÅ BOKEN AV ANN NAPOLITANO
Hva om hun er gal?
Hun fulgte etter deg til ShopRite og ga deg et krympet hode.
Hun er definitivt gal.
Dette er ikke smart.
- Vi burde gå. - Tuller du? Vi får endelig noen svar.
Hvem hun er, hvordan hun kjenner broren din,
og hvorfor hun dro til Nyack for å gi deg et krympet hode.
Vi drar ikke noe sted.
- Hun er sen. - Hva så?
- Det er uforskammet. Vi bør gå. - Slapp av.
- Hei. - Du kom.
Ja, det var da ikke noe.
Uansett, hei.
Hei.
Jeg visste ikke at du tok med noen.
Beklager. Håper det er greit. Hun er... Dette er naboen min.
- Shay. Hyggelig å hilse på deg. - I like måte.
Vi sniker oss inn.
- Er ikke det ulovlig? - Nei da. Vi gjør det.
Gå når jeg går. Ikke nøl. Ikke møt noen blikk.
Ikke se skyldig ut. Dette er perfekt.
Kom.
MUSEET OVER DET PUSSIGE
- Sir? - Nå!
Ikke verst. Kriminell ungdom, hva?
Ikke noe å snakke om.
- Jeg tror jeg fikk et hjerteinfarkt. - Kom.
Fe-fi-fo-fam.
Kom igjen. Mer kraft. Klar? Fe-fi-fo-fam!
Fe-fi-fo-fam!
Ja! Jeg er vettskremt.
Onkel Kojo, gjør det, du.
Fe-fi-fo-fam.
- Vis ham hvordan det gjøres. - Fe-fi-fo-fam!
Ja. Sånn skal det låte.
Du er en fabelaktig kjempe.
Du blir vel med?
Jeg...
Niese, Adriana er opptatt med valgkampen i dag...
Men du må komme. Du må se det nye kostymet mitt.
- Da skal jeg komme. - Det går bra. Vi...
Jeg vil ikke gå glipp av det.
Vil du prøve igjen? Klar? Få høre nå. Gå!
Fe-fi-fo-fam.
Og så stegene. Lange steg. Igjen.
Fe-fi-fo-fam!
Jesus, Maria og Josef.
Hallo?
Det er bare Dee Dee.
- Ja. Beklager. - Steve, ikke sant?
Alt i orden?
Fy faen. Beklager. Er alt i orden?
- Jeg må gå. - La meg hjelpe deg.
Å nei.
For en blåveis.
La meg... Vet du hva?
La meg vaske deg. Vi går på toalettet.
Kom igjen. Kom igjen.
- Greit. - Ok. Du snakker.
Hard kveld?
- Beklager. - Det går bra.
Tok du kosmetologskole eller noe?
Nei, bare mange års trening. Beklager, gjør det vondt?
Kom igjen. Spytt ut. Hva skjedde?
Jeg havnet i et barslagsmål.
- Et bar...? - Ja.
Er ikke du styrtrik? Havner styrtrike i barslagsmål?
Jeg...
Jeg klarte ikke å møte forloveden min, og jeg fortjente et slag i ansiktet.
Ok.
Jeg har hatt noen ville kvelder.
Men jeg har aldri endt opp sovende på et kirkegulv.
Men kan man ikke være et vrak foran han der oppe, hva kan man da?
- Hva... - Unna.
Hva... Sprut.
Går det bra? Uff da.
Jeg tar den av.
Ok. Den var uansett fra forrige sesong.
Ok.
Går det bra?
Du trenger vann og en cupcake. Straks tilbake.
Hvorfor kom du på supermarkedet og ga Edward det krympede hodet?
- Shay. - Hva?
Beklager. Du trenger ikke...
Det er greit. Unnskyld hvis jeg skremte deg.
Jeg bare... Jeg var forvirret.
Ja. Det er greit.
Seriøst?
- Hva? - Har du sett låsene?
De er ikke så nifse. Jeg skal vise deg dem.
Vi er straks tilbake.
Greit.
Var Jordan kjæresten din?
Ja, det var han.
- Og pleide dere å dra hit sammen? - Stadig vekk.
Der hadde vi vårt først kyss.
Der hadde vi vår første krangel.
- Jeg sier ikke at vi slår opp... - Du flytter til andre kanten av landet.
- Vi kan FaceTime hver dag. - Det er ikke det samme.
Tror du jeg vil flytte?
Hvorfor fortalte han ikke om deg?
Han fortalte meg alt.
Det måtte være hemmelig. Onkel lar meg ikke være sammen med gutter.
Familien min er en kulturell stereotype. Men Jordan ville også holde det hemmelig.
Men han kunne ha stolt på meg.
- Jeg ville ikke sagt noe. - Han ville ikke la noen vite det.
Mener du meg? Hatet Jordan meg eller noe?
Nei. Han var kjempeglad i deg, Eddie.
Når han snakket om deg... Da hadde han et stort smil.
Men han trengte sitt eget liv.
Han sa at iblant visste han ikke hvor du sluttet og han begynte.
Dere delte alt.
Det var derfor han ikke ville ha hjemmeskole mer.
Så du visste også om det?
Han ville fortelle deg det, men han orket ikke å såre deg.
Jeg trodde jeg fortalte alt det i brevet.
- Hvilket brev? - Det jeg sendte.
- Jeg har ikke fått noe brev. - Kanskje jeg leverte det til feil hus.
Det meste her er fake. Hvem betaler 30 dollar for å komme inn?
- Jeg trodde du elsket stedet. - Ikke nå lenger. Kan vi kjøpe mat nå?
Ja. Klart det.
Kanskje om en liten stund.
- Samme det. Møtes i gavebutikken. - Fint. Jeg kommer snart.
Kan jeg spørre om noe?
Ja.
Kan du...
Kan du fortelle om den dagen, om flyturen?
Jeg har mareritt om det,
om hvordan det var for dere, for ham.
Jeg håper det er greit å spørre. Jeg trenger å vite det.
Hodet ned!
Jeg besvimte.
Ja, jeg...
Og...
Da jeg våknet...
...var jeg på sykehuset.
Jeg husker ingenting fra den dagen.
Beklager.
Du har ingenting å beklage.
Det skjer så subtilt.
De sier ikke: "Du er gravid. Du har sparken." Da ville jeg saksøkt dem.
De gir deg færre og færre vakter.
Snart må jeg fortelle de jeg bor sammen med at jeg ikke kan betale leie.
Det blir kleint, for etter at jeg ble gravid, vet de ikke at jeg lever.
Så for å oppsummere
er jeg seks måneder på vei, ingen partner,
ingen penger,
ikke noe barnerom, ingen barneseng, ingen vogn og snart ingen jobb.
Jeg vet ikke engang hvordan jeg ble gravid.
Jeg vet hvordan jeg ble gravid, men ikke hvordan jeg endte i denne situasjonen,
for vi var... veldig forsiktige.
Ja. Ikke planen.
Hei, Linda.
Du sa at du ikke har babyutstyret ennå.
- Ja. Det er mye. - Jeg kan hjelpe deg.
- Hei. - Hvordan gikk gruppen?
- Bra. Alle er kurert. - Perfekt, for du har mye å gjøre.
Hei, Kojo.
Vi må til debatten med NYUs Young Democrats, og det er før fem-avtalen din.
Vi har også lagt til en innsamling i morgen klokken seks.
- Legger vi til ting? - Har du planer?
Becks er i et skoleteater, og jeg sa at jeg ville komme.
Denne innsamlingen er viktig.
Ordfører Adams kommer.
Du strålte i debatten, og riktige folk la merke til det.
Jeg venter i bilen.
Går det bra?
Du har gått med på å være to steder samtidig,
og jeg trenger ikke å si hva du vil velge.
- Jeg skal få det til. - Du betyr for mye for henne.
Ok.
Hun har nettopp mistet moren.
Jeg ser hvordan hun ser på deg. Hun knytter seg til deg.
Vi drar snart til Ghana.
Du blir kongressmedlem.
Kanskje vi ikke bør være så mye sammen lenger.
Kan jeg hjelpe deg?
Nei, det går bra.
Beklager. Hvem er du?
Vernon. Hvem er du?
Sam.
- Kjente du Ben? - Ja, jeg var en gammel venn.
- Du? - Det samme.
- Hva gjør du her? - Ben lot meg lagre noen ting her.
Ok. Jeg hjelper bestemoren hans å gå gjennom alt dette,
- så om du kan... - Ta med sakene mine.
- Når du kan det. - Alt i orden.
- Hvordan kjente du Ben? - High school. Basketballaget.
- Han virket ikke som en idrettsmann. - Han var ikke særlig god.
Jeg fatter ikke at han er borte. Han var bare så vakker.
Ja.
Uansett...
Jeg kommer nok til å si opp dette stedet i slutten av måneden, så...
Greit. Kan jeg låne telefonen et øyeblikk?
Vi bør ha hverandres nummer i tilfelle det blir spørsmål om lageret
eller du trenger å prate.
Det...
Jeg trenger ikke å prate.
Men det gjør jeg. Du er den første jeg har møtt som også kjente ham.
Ja. Jeg tar kontakt angående å si opp dette stedet, så...
- Hyggelig å hilse på deg. - I like måte.
Bært-bært.
Beklager, jeg løy. Dette er ikke verdens beste sovepose.
Dette er verdens beste sovepose. Kjenn på stoffet.
Ok.
- Ja. - Wow.
- Kjenn på denne, mamma. Så myk. - Deilig.
- Ja. - Men du vet...
Du skal jo ikke til Antarktis.
Vi trenger egentlig ikke en sovepose til 700 dollar, vel?
- Mamma. - Alt i orden.
- Jeg skal hente noen billigere soveposer. - Det ville vært fint, Erasmus.
- Erasmus, ja. Takk. - Jeg liker det navnet.
- Gresk? - Mor valgte det.
Pappa sa at man skulle kjøpe det beste, og avskrive kostnaden over brukstiden.
Det er litt mer komplisert, men...
- Hvordan? - Vi skal klare oss.
Vi må bare innskrenke budsjettet.
"Innskrenke budsjettet"? Sånne ord sier ikke du.
Dette er ikke tid og sted til å ha denne sam...
Kan du fortelle hva som foregår?
Det som foregår, er at faren din og jeg brukte livet så du kunne gå på college.
- Er dette om... - Jeg vil ikke at du skal ødelegge det
ved å fare rundt i verden i den dyreste soveposen fordi faren din er død.
Jeg har sagt at det er dette jeg trenger å gjøre.
Du sa at du ville støtte meg, og du støtter meg ikke.
Faren din døde.
Og jeg vet at du vil rømme. Jeg vil også rømme.
Men livet må gå videre.
Vi må fortsette å leve livet vårt, og vi må ta sorgen og smerten innover oss.
Du kan ikke rømme fra det.
Han var min beste venn.
Det vet jeg.
Hei.
Jeg må be om unnskyldning.
- Ok. - Jeg tror jeg rotet det til med Mahira.
Hun fortalte meg så mye, og jeg kunne ikke gi henne det hun ba om.
Og nå vil hun kanskje aldri snakke med meg.
Det er vel ikke noe poeng. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Hva synes du?
Du er en drittsekk, Edward.
DET ER DAPHNE. SES KL. 18. DU TRENGER IKKE Å TA MED NOE.
Faen.
Jeg er så glad for at du er her. De er nydelige.
Takk for invitasjonen.
Dette stedet er utrolig.
Ja. Vi var veldig heldige. Føl deg som hjemme.
Du er her.
Jeg skal sette disse i vann.
Skjenk i vin til Amanda, Steve.
- Elsker jakken din. - Takk.
Hvorfor kom du?
Tror du jeg vil være her? Hun sendte ti meldinger.
- Og du ghoster meg. Hva faen? - Dra etter desserten.
Ikke la henne trekke deg inn i en dyp samtale.
Tro meg, så fort jeg får sjansen, går jeg.
- Hva har skjedd med øyet ditt? - Barslagsmål.
Du? Når?
I går kveld etter at jeg dro fra deg.
Hei. Klare til å spise?
Jeg er så glad dere har gruppen. Jeg måtte tvinge Steve til å bli med.
- Ikke sant, elskling? - Jo.
Herregud. Øyet ditt er verre.
Jeg er borte i to dager, og han tar boksetimer.
Jeg kan ikke forestille meg situasjonen. Jeg ville gått i knas om jeg mistet Steve.
Jeg må nok dra nå.
- Jeg ringer en Lyft. - Ikke dra.
Unnskyld. Jeg lovet Steve å holde tonen lett.
Jeg er bare så glad for at dere har funnet hverandre.
Steve trenger dette.
Han klarte ikke å lege ting med Brent. Det ønsket han mer enn noe.
- Gjorde han det? - Selvsagt.
Lyften er her om tre minutter, så...
Steve fortalte vel ikke at Brent kom til ham og tagg om tilgivelse,
og at Steve ba broren dra til helvete.
- Hva? - Det var et nøyaktig sitat.
- Ikke sant? - Hva snakker hun om?
Han dukket opp uanmeldt på kontoret mitt etter to år...
- Fordi du ikke svarte på telefonen. - Kom han på kontoret?
Fortalte Brent hvor mange netter jeg omfavnet min gråtende mor
fordi sønnen var junkie? Veslegutten hennes.
Faren min trøstet ikke. Han er ikke i stand til det. Alt var mitt ansvar.
Natt etter natt holdt jeg rundt henne og trøstet henne,
og han tror han kan dukke opp flere år etter,
og vi klemmer, og alt er i orden igjen? Faen ta ham.
- Steve. - Da han kom til deg,
hadde han vært ren i 18 måneder.
Han klarte seg fint. Og etter at han møtte deg, brukte han igjen to uker senere.
Gir du meg skylden for det?
- Nei. Men du kunne vært snillere. - Jeg gjorde ikke det mot ham!
Jeg går ned nå. Takk for maten.
Jeg beklager at dette ikke gikk som du håpet.
Jeg er lei for det.
Steve.
- Jeg er ikke ansvarlig for Brent. - Det vet jeg.
Det han gjorde, gjorde han mot seg selv. Jeg er ikke ansvarlig.
Det vet jeg. Det vet jeg.
HER HVIS DU TRENGER NOE.
BILDER
VÅR HISTORIE
Du sa at vi skulle møtes i gavebutikken, og det gjorde vi.
- Du gikk fra meg i 72 minutter. - Jeg skjønte ikke at det var så lenge.
Det var det.
Jeg er grunnen til at du møtte henne. Jeg fant ut av det. Jeg fant henne.
Jeg tvang deg med til byen.
Men med en gang du ser henne, blir du: "Hei, Mahira. Hei."
Hun er den eneste andre i hele verden som faktisk kjente broren min.
Hun er den viktigste personen for meg nå.
Jeg beklager, men det er hun.
Shay, du er også viktig.
- Shay. - Jeg er trøtt.
God natt, dumming.
Hei.
Er alt i orden?
- Vond natt? - Det går bra.
Har jeg fått noe post?
Post?
Ja. En venn sa at hun har sendt et brev.
Ikke som jeg kommer på, men jeg skal spørre onkelen din.
Kanskje det er Shay.
Herregud, hei.
Hei.
Beklager... Jeg kjenner tanten din.
Jeg kjenner Linda... Nei, jeg heter Linda. Jeg kjenner Lacey fra sorggruppen.
Kjæresten min var på flyet.
Tante Lacey. Det er noen her.
Fint. Skremte mirakelgutten.
- Hei. - Står til?
- Kom inn. - Jeg tror jeg skremte ham.
Det går bra med ham.
Kom igjen.
Ok.
JORDAN - KLÆR
Denne.
Se på denne.
- Det er som en kombi... - Det er som en kombi.
Den er perfekt for en leilighet med trapper.
Du har en hel butikk her oppe.
Dette er flott. Alt ser helt nytt ut.
Det er helt nytt, for jeg har aldri fått bruke det.
Jeg har prøvd å få barn noen ganger, men...
Herregud.
Og jeg har snakket i gruppen om at jeg ble gravid uten å prøve.
Unnskyld. Det var ufølsomt av meg å si det.
- Nei, det var det ikke. - Unnskyld.
Det er... gamle sår.
Det er greit.
Prøver du fortsatt?
Ikke nå. Jeg har Edward.
Jeg tror ikke... Jeg kan ikke ta alt dette.
Jeg synes du skal beholde det.
Du bør beholde det til du er klar til å bruke det.
La oss gjøre en avtale.
Ta det.
Ta alt sammen, bruk det til et barn, og kontakt meg når du er ferdig.
Kanskje jeg er klar for det da. Ok?
- Er du sikker? - Ja.
Disse tingene har ligget her altfor lenge.
Takk.
Det er det snilleste noen har gjort for meg.
Ms. Washington.
Ok, alle sammen. Bra.
Herregud. Se på den ringen.
- Darnell. - Hyggelig å hilse på deg.
Adriana Washington.
Ikke glem meg. 27. juni. Se etter navnet mitt. Adriana Washington.
Kan jeg regne med stemmen din? Er du registrert?
Dette var i kampanjen...
Ok. Ja, det er morsomt.
- Det er sånn du får stemmer. - Jeg må gå. Fint å treffe dere.
Spriten er en felle på sånne tilstelninger.
De serverer det bare for å se hvem som vil si noe galt.
Mineralvann til deg.
Takk.
- Jeg kan ta vare på meg selv. - Det vet jeg.
Er det ikke sprøtt?
Å være her nå.
Livet er sprøtt.
Jeg trodde jeg skulle studere nå.
Du sparte deg for tiden og gjelden.
Og se på deg nå.
Kom du alene?
Noen av oss er her med Young Professionals.
Men ingen date.
Og du? Er romkameraten din her?
- Ikke begynn. - Spør bare.
Han liker deg virkelig, Dri.
Jeg kan forestille meg det for deg. Alt sammen.
Alt det du prøver å gjøre politisk og i livet.
Jeg så det på universitetet,
da du demonstrerte for renholdsarbeiderne i slitte tennissko
- og student-T-skjorte. - Ikke bland inn tennisskoene.
Og jeg kan forestille meg det nå. Denne flotte innsamlingen.
Du har det i blodet.
Du har alltid støttet meg.
Selv da vi ikke var sammen.
Ja.
Jeg sa til Mama Rose at jeg skulle være der for deg.
Og jeg vil fortsette å være her og dele disse øyeblikkene med deg.
Frir du?
Nei.
Men hvem vet hvor livet går herfra?
- Brekk et bein. - Takk.
Ikke brekk beinet.
Hvor er Adriana?
Jeg er ikke sikker på om hun er her.
Men du ser flott ut.
Denne Jack bør passe seg. Veldig skummel.
Du vet at iblant klarer ikke folk å gjøre det de sier at de skal gjøre.
Adriana er veldig opptatt nå. Og hvis hun ikke kommer...
- Jeg går ikke på uten henne. - Du kan ikke stoppe forestillingen.
Det er bare fire dumme replikker.
Så hva jobbet du så hardt for?
Vi løper ikke fra ansvar bare fordi folk ikke kommer for å se på oss.
Nei, vi gjør det uansett.
Moren din dro fra hjemmet sitt for å bli skuespiller.
Og jeg vet at motet hun hadde er det samme som motet du har i deg.
Vi elsker deg, Adriana!
Jeg visste at du ville komme.
Jeg sa at jeg skulle det.
- Håper ikke jeg kommer for sent. - Du er helt presis.
Unnskyld meg. Jeg vil ikke forstyrre...
Er det mulig å få en selfie med det fremtidige kongressmedlemmet?
Selvsagt. Kom hit.
- Elsker deg. - Perfekt.
Elsket bestemoren din. Du vil nå langt, jente.
Takk.
Kan jeg få autografen din?
Ja, selvsagt.
Kan jeg hjelpe deg?
Sam. Vi møttes på...
Jeg vet hvem du er. Hvordan fant du meg?
Det er tusen bilder av deg på jobb på nettet.
Ok. Så du Insta-stalker?
Nei, jeg...
Teknisk sett, ja.
Men, jeg kom hit
fordi jeg må si opp lagerplassen ved slutten av måneden.
Jeg ville bare si ifra om tidspunktet.
Vært her før?
På dette stedet?
Dette er ikke min type sted.
Gi det litt tid. Sånne steder liker man etter en stund.
- Sett deg. - Jeg kan ikke bli.
Hvor godt kjente du Ben?
Ikke godt.
Han var en venn av en venn.
Men Ben hadde noe ved seg.
Selv om man ikke kjente ham godt, fikk han folk til å føle seg spesielle.
Hva med deg? Holdt dere kontakten etter high school?
Nei, vi mistet kontakten.
Men så traff jeg ham tre dager før styrten, så...
Du traff ham før han døde. Det er en velsignelse.
Ja.
- Jeg har ikke bedt om... - På huset.
Glassvaser og gammel elektronikk, som vaskemaskiner og greier.
Og det var en bil.
- Nei! - Jo.
En bil.
- Bare tilfeldige ting. - Dyre.
Dyre.
- Hadde du en slegge eller noe? - Hva slår man...
De hadde slegger. De hadde brekkjern.
- Men jeg foretrekker balltreet. - Balltre.
- Hei. - Velkommen tilbake. John, dette er Linda.
- Linda.
- Hei. - Ta deg litt mat. Sett deg.
Du lurer vel på hva denne personen gjør hjemme hos deg.
Selvfølgelig ikke.
Jeg er fra sorggruppen.
Den gravide.
- Velkommen. - Takk.
- Hei. - Fikk du bildene?
Ja. Takk.
- Har du vært på reise eller noe? - Ja. Jeg dro til Colorado.
Nær Pagosa Springs.
- Jeg besøkte faktisk ulykkesstedet. - Uansett...
- Det må ha vært intenst. - Ja, det var det. Jeg tenkte...
Jeg tenkte at det kanskje bare var en eng.
Men da jeg kom dit, kunne jeg kjenne en masse...
...energi.
Og jeg er ikke en sånn fyr. Jeg er ikke en som føler energien.
Jeg er det motsatte av sånne.
Men jeg var der, og jeg følte dem alle sammen.
Og jeg ba for dem og for oss, oss alle.
Og jeg tror det var første gangen etter at alt dette skjedde
at jeg ikke følte meg maktesløs.
Jeg har følt meg maktesløs.
- Uansett... - Hvorfor dro du? Hvorfor var du der?
Jeg var...
Jeg tenkte bare at...
Det var på grunn av marerittene mine om ulykkesstedet.
Så han dro for å ta bilder av det for å vise at det ikke brant.
Det er fantastisk at du gjorde det.
Uansett...
Beklager. Jeg mente ikke å overta samtalen.
Linda fortalte om turen til L.A.
Beklager.
Jeg hadde kommet til den delen
der Garys foreldre i grunn prøvde å kidnappe meg og barnet.
Det er ikke helt sant. Jeg overdriver litt, men ikke mye.
Jeg dro for å møte dem og fortelle...
Jeg beklager. Jeg må ta denne.
Det er greit.
Jeg fortalte at jeg dro hjem til dem for å møte dem.
De hadde en kokk som laget et helt måltid.
- Sam? - Hei, Lacey.
Jeg håper ikke jeg forstyrrer. Du sa at jeg kunne ringe hvis jeg trengte...
Selvsagt. Hva skjer?
Jeg er på en bar og snakker med en fyr.
Jeg tror... Jeg tror han flørter med meg.
Og?
Og jeg er kanskje litt på en snurr, og jeg er livredd for å rasere livet mitt.
Du raserer ikke livet ditt...
...om du ikke vil rasere livet ditt.
Vennen min fra high school, Ben, han som døde...
Han var mer enn bare en venn.
Vi gjorde faktisk... Vi gjorde aldri særlig mye.
Det var mest bare det vi følte for hverandre.
Hvert eneste blikk eller hver berøring var...
...ild. Og så...
Og så?
Jeg hadde mange stemmer å stri med.
Og faren min var ikke, og er ikke verdens mest opplyste.
Og det var ikke storfamilien min heller. Og...
Skjønner.
Jeg møtte Sienna, og hun elsket meg,
og jeg elsket henne, og det gjorde alt...
Enklere.
Ja.
Bare...
...prøv å la være å såre noen.
Ja.
- Hei. - Hei.
Steve.
Jeg fikk jakken din renset.
- Beklager det i går. Jeg var... - Du trenger ikke å beklage.
Men du ser mye bedre ut.
Takk. Jeg pleier ikke å bli sånn. Det har vært en tøff uke.
Vi har alle vært der. Jeg skal ikke fortelle det til noen.
Takk.
Har du noen der ute, eller vil du...
Jeg sviktet Brent.
Unnskyld?
Jeg...
Jeg sviktet broren min.
Han var narkoman, og...
...da han kom til meg for å forsones, avviste jeg ham.
Familier er kompliserte.
Og jeg hadde sex med Amanda.
Hvorfor... Jeg skjønner at hun er vakker, men...
Død brors forlovede.
Jeg er ute å kjøre.
Liker du pannekaker?
Jeg skal lage pannekake til deg. Kom inn.
- Du har litt av et sted. - Takk. Banken tar det snart.
Søt eller salt?
Salt, er du snill.
- Edward spurte meg om brevene. - Hvordan visste han om dem?
En venn hadde sagt at han hadde sendt et, og han fikk det ikke.
Jeg sa jo at vi burde vært ærlige.
Takk, John. Som om jeg ikke har dårlig nok samvittighet.
Hvor lenge blir den gravide jenta?
Hun heter Linda,
og jeg vet ikke hvor lenge hun blir. En stund.
Takk for rådføringen.
Om du hadde vært her, så.
Colorado var en skjellsettende erfaring for meg.
Ja. Det fortalte du under middagen.
Beklager. Jeg skal ikke snakke om det.
- Det er ikke det jeg mener. - Hva mener du?
Hva vil du at jeg skal si?
Din måte å hjelpe Edward på
var å fly til Colorado og sende bilder tilbake.
- Ja, det var min måte å... - Du dro til Colorado og sendte bilder.
Og så var det jeg som var sammen med ham da han fikk dem.
Jeg så hvordan de påvirket ham.
Han er tolv, John.
Han er tolv.
Han mistet moren sin, han mistet faren sin og broren sin.
Ja, og jeg mistet også Jane og Bruce og Jordan.
Jeg var glad i dem, og jeg sørger også.
- Det vet jeg. - Gjør du det?
- Selvfølgelig gjør jeg det. - For jeg bare...
Hva er det?
Det er ikke plass til meg her. Jeg bare... Det er ikke plass.
Hva mener du? Det er ikke plass til deg hvor?
Noe sted. Her.
Det er ikke sant.
Jeg vet det.
Jeg skal... Jeg skal bare... Jeg skal sjekke ting på jobben.
Ikke gå din vei, vær så snill. Ikke gå nå. John!
Hun sover.
God natt.
Kojo?
Kan vi snakke om dette?
Jeg vet at du vil beskytte Becks,
og du er en god onkel.
Men jeg kom i dag, ikke sant?
Jeg vil også stille opp for henne mens dere fortsatt er her.
Din venn, Eric, skaffet oss dette mye raskere enn jeg ventet.
Han ønsker oss nok virkelig ut av landet.
Når drar dere?
Snart.
Må dere det?
Ja.
- Familien min trenger meg. - Ja.
Forretningen trenger meg, og Becks trenger å vite hvor hjemmet hennes er.
Ok.
Jeg er takknemlig for deg.
Du har vist oss godhet som jeg ikke trodde var mulig på et sånt sted.
Vi kommer til å savne deg, Adriana.
Jeg kommer til å savne dere. Begge to.
Hei.
Beklager.
Jeg mente ikke å skremme deg.
Det går bra.
Jeg fikk ikke sove.
- Er alt i orden? - Ja. Jeg bare henter vann.
Jeg vet at dette er patetisk, men la du merke til ham?
Så du ham?
Hvorfor spør alle om det?
Fordi du er den siste i hele verden som kan ha sett ham i live.
Hver lille detalj, hver lille ting du kan huske,
den aller minste ting. Det ville betydd så mye.
Jeg vet at det er urettferdig å spørre deg,
men du er mirakelgutten. Du overlevde.
Unnskyld.
Det er urettferdig.
Jeg husker at jeg så ham bak i flyet.
Vi strakte på beina.
Vi sa ikke noe. Han bare så på meg og smilte og nikket.
Jeg syntes han virket som en grei fyr.
Jordan hadde på seg Adidas, en gul T-skjorte og kordfløyelsjakken.
Drosjeturen tok rundt 40 minutter.
Vi var sent ute fordi han gikk på butikken.
Kanskje han var sammen med deg?
Ja, han var sammen med meg.
Jeg satt bak i flyet sammen med Jordan og faren min.
Mamma fløy på førsteklasse.
Hun kom med desserten de ga henne.
Først var det bare...
...et stort dunk.
Vi kjente det på venstre side av flyet.
Som et hardt slag i ansiktet.
Så ble det borte en stund.
Da trodde vi at det ville gå bra.
Så kom det tilbake verre enn før.
Og vi...
Vi visste det da.
Vi bare...
Vi bare visste det.
Jeg kom meg ikke til moren min.
Ingen andre var noen trøst for meg.
Bare Jordan.
Han sa at vi skulle dra til havet sammen.
Vi skulle svømme i Stillehavet.
Det fikk meg til å føle meg bra.
For jeg visste at uansett hva...
...ville han alltid være broren min.
Og han tok seg av meg.
Han var helten min.
Takk, Eddie. Takk.
Tekst: Evy Hvidsten