Din jävel!
BASERAD PÅ BOKEN AV ANN NAPOLITANO
Hon kanske är psykopat?
Hon jagade ikapp dig på ShopRite och la ett krympt huvud i din hand.
Hon är definitivt psykopat.
Det här är en dålig idé.
- Vi borde gå. - Skojar du?
Vi ska äntligen få svar.
Vem hon är, hur hon är länkad till din bror,
varför hon åkte ända till Nyack för att ge dig ett krympt huvud.
Vi ska ingenstans.
- Hon är sen. - Och?
- Det är oförskämt. Vi borde gå. - Slappna av.
- Hej. - Du kom.
Ja, det är väl ingen stor grej.
Hursomhelst, hej.
Hej. Hejsan.
Jag visste inte att du skulle ha nån med dig.
Förlåt. Hoppas det inte gör nåt. Hon är... Det här är min granne.
- Jag heter Shay. Kul att träffas. - Detsamma.
Så, vi ska smyga in.
- Är inte det olagligt? - Nej, det är okej. Vi gör det.
Okej. När jag kör, häng på. Tveka inte. Se inte nån i ögonen.
Se inte skyldiga ut. Det här är perfekt.
Kom.
- Sir? - Nu!
Inte illa. Småskurkar, va?
- Ja, det var ingen stor grej. - Jag fick nog just en hjärtattack.
Följ mig.
Fee-fi-fo-fum.
Kom igen nu. Mer vildsint. Redo? Fee-fi-fo-fum!
Fee-fi-fo-fum!
Ja! Jag är livrädd.
Morbror Kojo, din tur.
Fee-fi-fo-fum.
Visa honom hur man gör.
Fee-fi-fo-fum!
Ja, ja. Du satte den.
Du är en magnifik jätte.
Du följer väl med?
Jag...
Systerdotter, Adriana är upptagen med kampanjen och allt...
Men du måste vara där. Du måste se min nya dräkt.
Då kommer jag.
Det är okej. Vi...
Inget kan få mig att missa det.
Okej, vill du prova igen? Redo? Låt höra. Kör.
Fee-fi-fo-fum.
Och stegen. Stora steg. Kör. En gång till.
Fee-fi-fo-fum!
Åh, kära nån!
Hallå?
Gud. Hej. Det är Dee Dee.
- Ja. Förlåt. - Steve, eller hur?
Är du okej?
Helvete. Jag menar, förlåt. Är du okej?
- Jag borde gå. - Kan jag... Låt mig hjälpa dig.
Åh, nej.
Vilken blåtira.
Låt mig... Vet du vad, låt...
Låt mig fixa till dig. Vi går till badrummet.
Kom.
- Visst. - Okej. Jösses.
Hård natt, alltså?
- Förlåt. - Ingen fara.
Har du gått kosmetologutbildning eller nåt?
Nej. Det här är många års övning.
Förlåt, gör det ont?
Okej, kom igen. Erkänn nu. Vad fan har hänt?
Jag hamnade i barslagsmål.
- I bar... - Ja.
Är inte du typ, megarik? Brukar megarika hamna i barslagsmål?
Jag...
Jag klarade inte att möta min fästmö, och jag förtjänade nog en snyting.
Okej.
Jag har också haft några vilda nätter.
Men jag har nog aldrig legat medvetslös i en kyrkokällare.
Men, om man inte kan bryta samman inför mannen där uppe,
var kan man då göra det?
- Vad... - Undan.
Vad...
Nedstänkt.
Är du okej? Jösses.
Jag tar av den här.
Okej.
Den är ändå från förra säsongen.
Okej.
Är du okej?
Du behöver vatten och en cupcake.
Kommer snart.
Varför kom du till mataffären och gav Edward det krympta huvudet?
- Shay. - Vadå?
Jag är ledsen. Du behöver inte...
Nej, det är okej. Jag är ledsen om jag skrämde dig.
Jag bara... Jag var förvirrad.
Ja. Det gör inget.
Allvarligt?
- Vadå? - Har du sett hårlockarna än?
De är mindre läskiga. Kom. Jag ska visa dig.
Vi kommer snart, okej?
Visst, säkert.
Så, var Jordan din pojkvän?
Ja, det var han.
Brukade ni gå hit tillsammans?
Hela tiden.
Här kysstes vi för första gången.
Här grälade vi för första gången.
Nej, jag säger inte att vi ska göra slut, jag bara...
Du ska flytta till andra sidan landet.
- Vi kan facetajma och sms:a. - Det är inte samma sak.
Tror du jag vill flytta?
Varför berättade han aldrig om dig?
Han sa allt till mig.
Jag behövde hålla det hemligt. Min morbror låter mig inte dejta.
Min familj är en kulturell stereotyp. Men Jordan ville också hålla det hemligt.
Men han kunde ha litat på mig.
- Jag hade inte sagt nåt. - Han ville inte att nån skulle veta.
Menar du mig? Så han... Hatade Jordan mig, eller?
Nej, han älskade dig mer än nåt annat, Eddie.
Alltid när han pratade om dig, så...
Då log han alltid stort.
Men han behövde ett eget liv.
Han sa att ibland visste han inte var du tog slut och han började.
Ni delade allt.
Det är därför han inte ville hemskolas längre.
Kände du till det också?
Han ville berätta så mycket för dig, men... Han stod inte ut med att såra dig.
Vänta, jag... Jag skrev väl allt det här i mitt brev?
- Vilket brev? - Det jag skickade till dig.
- Jag fick aldrig nåt brev. - Fan. Jag kanske lämnade det vid fel hus.
Det mesta här är fejkat. Vem betalar 30 dollar för att komma hit?
- Jag trodde du älskade det. - Inte nu längre. Kan vi gå och äta nåt nu?
Ja, visst.
Kanske om ett litet tag?
- Visst. Jag väntar i presentbutiken. - Toppen. Jag kommer strax.
Eddie, får jag ställa en fråga?
Ja.
Kan du...
Kan du berätta om den där dagen, om flighten?
Jag drömmer mardrömmar om det,
hur det var för dig, för honom.
Jag hoppas det är okej att jag frågar. Jag... Jag behöver veta.
Ner med huvudet!
Jag fick en blackout.
Ja, jag...
Och...
När jag vaknade...
...låg jag på sjukhuset.
Jag minns inget från den dagen.
Förlåt.
Du har inget att be om ursäkt för.
Det görs på ett väldigt subtilt sätt.
De säger inte: "Du är gravid. Du får sparken." Då skulle jag stämma dem.
Det de gör är att ge en färre och färre skift.
Snart måste jag säga till mina inneboende att jag inte klarar hyran.
Vilket blir obekvämt, för sen jag blev gravid,
vet de inte ens att jag lever.
Sammanfattningsvis,
gravid i sjätte månaden,
ingen partner,
inga pengar,
inget barnrum, ingen babysäng, ingen barnvagn, och snart - inget jobb.
Jag vet inte ens hur jag blev gravid.
Eller, jag vet hur jag blev gravid, men jag vet inte hur jag hamnade här,
för vi var... väldigt försiktiga.
Ja. Inte planen.
Du, Linda.
Sa du att du inte hade alla babygrejer än?
Jag... Ja. Det...
- Det är en del. - Jag kan hjälpa till.
- Hej. - Hur var terapin?
- Bra. Alla är botade. - Bra, du har mycket att göra.
Hej, Kojo.
Vi måste hinna till panelen med NYU:s unga demokrater,
innan ditt möte kl 17:00.
Vi har lagt till en välgörenhetsinsamling imorgon kväll kl 18:00.
- Lägger vi till saker? - Har du planer?
Becks är med i en skolpjäs och jag lovade att komma dit. Så...
Välgörenhetsinsamlingen är viktig. Borgmästare Adams kommer.
Du lyckades bra på debatten och rätt personer såg det.
Det här är högsta ligan.
Jag väntar i bilen.
Är du okej?
Du lovade just att vara på två platser samtidigt,
jag behöver inte säga vilken plats jag tror du väljer.
- Jag löser det. - Du börjar komma henne för nära.
Okej.
Hon har precis förlorat sin mor.
Jag ser hur hon tittar på dig. Hon börjar fästa sig.
Vi åker till Ghana snart.
Du ska bli kongressledamot.
Vi kanske inte borde umgås med dig så mycket.
Kan jag hjälpa dig?
Nej, jag fixar det.
Ursäkta. Vem är du?
Vernon. Vem är du?
Sam.
- Kände du Ben? - Ja, jag var en gammal vän.
- Du? - Samma här.
- Vad gör du här? - Ben lät mig förvara mina grejer här.
Okej. Jag hjälper hans mormor att sortera igenom allt det här,
- så om du kunde... - Flytta min skit. Ja.
- När du kan. - Inga problem.
- Hur kände du Ben? - High school. Basketlaget.
Han verkade inte vara en sportfåne.
Han var inte så bra.
Ofattbart att han är borta.
Han var så vacker.
Ja.
Hursomhelst...
Jag kommer förmodligen säga upp det här stället i slutet av månaden, så...
Uppfattat. Får jag låna din mobil en sekund?
Vi borde ha varandras nummer, om det uppstår frågor angående förrådet,
och om du nånsin behöver prata.
Det är...
Jag behöver inte prata...
Det behöver fan jag.
Du är den första jag träffat som kände honom.
Japp. Jag kommer höra av mig gällande uppsägningen här...
- Trevligt att träffas, Sam. - Ja, detsamma.
Tut-tut.
Förlåt, jag ljög. Det där är inte världens bästa sovsäck.
Det här är världens bästa sovsäck. Känn på materialet.
Okej.
- Wow. - Ja.
- Mamma, känn på det här. Så mjukt. - Det känns toppen.
- Ja. - Men, du vet...
Du ska ju knappast till Antarktis.
Jag tror inte vi behöver en sovsäck för 700 dollar.
- Mamma. - Ingen fara.
Jag går och hämtar några billigare sovsäckar.
Det vore underbart, Erasmus.
- Erasmus, ja. Tack. - Jag gillar det namnet.
- Intressant. Grekiskt? - Mammas val.
Pappa sa att man ska köpa det bästa och slå ut kostnaden
- över användningstiden. Den här är bäst. - Det är lite mer komplicerat än så, men...
- Komplicerat hur, mamma? - Vi kommer klara oss.
Vi måste bara spendera lite mindre.
"Spendera lite mindre?" Sånt brukar inte du säga.
Det här är varken rätt tid eller plats för den här konvers...
Mamma, kan du bara säga vad som pågår?
Det som pågår är,
att din far och jag har kämpat så du skulle få gå på college.
- Handlar det verkligen om... - Kasta inte bort det
genom att lalla runt i världen med den allra dyraste sovsäcken
för att din far är död.
Gud, mamma. Jag sa ju att det här är det jag behöver göra.
Du sa att du skulle stötta mig, men nu gör du inte det.
Älskling, din far dog.
Och jag vet att du vill fly. Jag vill också fly. Faktiskt.
Men livet måste gå vidare. Vi måste fortsätta leva våra liv,
och vi måste ta itu med sorgen och smärtan.
Det kan man inte fly från.
Han var min bästa vän.
Jag vet.
Hej.
Jag måste be om ursäkt.
Okej.
Jag misslyckades med Mahira. Jag menar, hon berättade så mycket,
men jag kunde inte ge henne det enda hon bad om.
Och nu kanske hon aldrig vill prata med mig igen.
Det är väl ingen idé.
Vad ska jag göra?
Vad tycker du?
Du är ett as, Edward.
HEJ, DET ÄR DAPHNE. VI SES KL 18:00.
DU BEHÖVER INTE TA MED DIG NÅT.
Fan.
Jag är så glad att du är här. Vilka fina blommor.
Tack för inbjudan.
Wow, vilket ställe.
Jag vet. Vi har haft tur. Känn dig som hemma.
Du är här.
Jag ska sätta de här i vatten. Steve, häll upp lite vin åt Amanda.
- Jag älskar din jacka, förresten. - Tack.
Varför kom du hit?
Tror du jag ville komma? Hon sms:ade mig, typ tio gånger.
- Och du ignorerar mig. Vad fan? - Käka, ät efterrätt, och gå.
Låt henne inte lura in dig i nån djup konversation.
Tro mig, så fort jag får en chans att gå, så drar jag.
- Vad fan har hänt med ditt öga? - Barslagsmål.
Du? När då?
Igår kväll, när jag hade lämnat dig.
Hallå. Redo att äta?
Jag är så tacksam att ni har den där gruppen.
Jag tvingade Steve att gå med.
- Eller hur, älskling? - Det gjorde hon.
Herregud. Ditt öga blir bara värre.
Jag åker bort i två dagar och då tar han boxningslektioner.
Jag kan inte föreställa mig vad du går igenom.
Om jag förlorade Steve, skulle jag gå i tusen bitar.
Ja, jag borde nog gå hem.
- Jag ringer en Lyft. - Nej, gå inte.
Jag är ledsen. Jag lovade Steve att hålla det lättsamt.
Jag är bara så glad att ni två har funnit varandra.
Jag vet att Steve behöver det här.
Han lyckades aldrig lösa det med Brent. Det ville han verkligen göra.
- Ville han? - Självklart.
Lyften kommer om tre minuter, så...
Så Steve berättade aldrig att Brent sökte upp honom,
bad om förlåtelse,
och Steve sa åt sin bror att dra åt helvete.
- Vad? - Precis så sa han.
- Eller hur, Steve? - Vad pratar hon om?
Han dök upp på mitt kontor utan förvarning efter två år...
För att du vägrade ta emot samtal och svara på sms.
Kom han till ditt kontor?
Sa Brent nånsin hur många nätter jag höll om min mor som grät
för att hennes son knarkade? Hennes bebis.
Min pappa tröstade henne inte. Han är inte kapabel.
Åh, nej, det var jag. Jag fick bära allt.
Natt efter natt höll jag om och tröstade henne,
och han tror att han bara kan dyka upp flera år senare,
och vi ska kramas och allt ska vara glömt? Han kan dra åt helvete.
- Steve. - Nej... När han kom till dig,
hade han varit nykter i 18 månader. Han mådde jättebra.
Två veckor efter att han träffat dig, knarkade han igen.
Skitsnack! Skyller du det på mig?
Nej, det var hans val, men du kunde fan ha varit vänligare.
Jag tvingade honom inte!
Jag tänker gå ner. Tack för middagen.
Jag är ledsen att det här inte gick som du hoppades.
Jag är ledsen. Så ledsen.
Steve.
- Jag är inte ansvarig för Brent. - Det vet jag.
Det han gjorde, gjorde han själv. Jag bär inget ansvar.
Jag vet.
JAG FINNS HÄR OM DU BEHÖVER NÅT
BILDER
VÅR HISTORIA INDUSTRY BAR: VERNON ASABAN
Du sa åt mig att vänta i presentbutiken, och jag väntade.
- Du lät mig vänta i 72 minuter. - Jag visste inte att det var så länge.
Det var det.
Utan mig hade du inte ens träffat henne.
Jag listade ut det. Jag hittade henne. Jag tvingade dig att åka till city.
Men så fort du såg henne, typ:
- "Hej, hallå, Mahira. Hej, hallå." - Hon kände min bror.
Hon är den enda personen som kände min bror förutom jag.
Hon är den viktigaste personen i världen för mig nu.
Jag är ledsen, men det är hon.
Shay, du är också viktig.
- Shay. - Jag är trött.
Godnatt, dummer.
Hej.
Mår du bra?
- Jobbig natt? - Jag mår bra.
Har jag fått nån post?
Post?
Ja. En vän sa att de hade skickat brev.
Inte vad jag vet,
jag ska fråga din morbror.
Det kanske är Shay.
Herregud, hej.
Hej.
Förlåt, jag... Jag känner din moster.
Jag känner Linda... Nej, jag är Linda. Jag känner Lacey.
Jag känner din moster från sorgegruppen.
Min pojkvän var med på planet.
Moster Lacey? Det är nån här.
Snyggt. Du skrämde mirakelpojken.
- Hej. - Hur mår du?
- Kom in. - Jag tror jag skrämde honom.
Han klarar sig.
Kom nu.
Okej.
KLÄDER
Den här.
Kolla den här.
- Som en transform... Ja. - Herregud. Den är som en transformer.
Perfekt för en lägenhet utan hiss.
- Herregud. - Jag vet. Boom.
Det är... Du har en hel affär här.
Det här är toppen... Allt ser helt nytt ut.
Det är nytt, jag fick aldrig nån chans att använda det.
Jag försökte få barn några gånger, men...
Åh, herregud.
Och jag som sa att jag blev gravid utan att ens försöka i gruppen.
Jag är verkligen ledsen. Det var okänsligt av mig att säga så.
- Nej, det var det inte. Bara... - Jag är ledsen.
Det är... gamla sår.
Det är okej.
Försöker du fortfarande?
Inte nu. Nej. Jag har Edward.
Jag kan inte... Jag tror inte... Jag kan inte ta allt det här.
Jag tycker verkligen... Du borde behålla det.
Jag tycker att du ska behålla det tills du är redo att använda det.
Vi gör en deal.
Ta det.
Ta allt, använd det och hör av dig när du är klar med det.
Då kanske jag är redo för grejerna. Okej?
- Är du säker? - Jag är säker.
Det här har stått här alldeles för länge.
Tack.
Det är det snällaste nån nånsin gjort för mig.
Ms Washington.
Okej, allihop. Okej, bra.
Jösses. Vilken ring.
- Darnell. - Hej, trevligt att träffas.
Jag heter Adriana Washington.
Räkna inte bort mig. 27 juni. Leta upp mitt namn, Adriana Washington.
- Kan jag räkna med din röst? - Ja.
- Är du registrerad? - Ja.
Allt framgick under kampanjen...
Okej. Ja, det är riktigt roligt.
Så skaffar man röster.
Jag måste gå, men det var fint att träffa dig.
Spriten på såna här tillställningar fungerar som en fälla.
Den serveras bara för att se vem som råkar försäga sig.
Club soda till dig.
Tack.
Jag kan ta vara på mig själv.
Jag vet.
Visst är det galet?
- Att vi är här nu. - Livet är galet.
Jag trodde jag skulle gå på universitetet.
Du sparade in på både tid och skulder.
Se på dig nu.
Kom du hit ensam?
Vissa av oss är här med Young Professionals.
Fast det är ingen dejt.
Du? Är din inneboende här?
- Börja inte. - Jag bara undrar.
Han gillar dig verkligen, Dri.
Jag föreställer mig din framtid.
- Föreställer dig vad? - Alltihop.
Allt du försöker göra politiskt och i livet rent allmänt.
Jag såg det när vi gick på Penn
och du höll möten för lokalvårdarna i dina slitna Chucks
- och elevrådströja... - Dra inte in mina Chucks i det här. Nej.
Och jag kan se det nu.
På den här snofsiga insamlingen.
Du har det här i blodet.
Du har alltid stöttat mig.
Till och med när vi inte låg med varandra.
Ja.
Jag lovade Mama Rose att jag skulle ställa upp för dig.
Och det vill jag fortsätta göra, dela såna här stunder med dig.
Friar du?
Nej.
Men vem vet vart våra liv leder efter det här?
- Lyckospark, Becks. - Tack.
Men ingen riktig spark, såklart.
Var är Adriana?
Jag vet inte om hon är här, systerdotter.
Men du är jättefin.
Den där Jack får se upp. Väldigt läskigt.
Du vet,
ibland kan folk inte göra det de sagt att de ska göra.
Adriana är väldigt upptagen just nu. Om hon inte kommer, är det...
- Jag uppträder inte utan henne. - Du kan inte stoppa föreställningen.
- Det är bara fyra dumma repliker. - Varför kämpade du då så med dem?
Vi flyr inte från våra plikter
bara för att folk inte kommer för att se oss utföra dem.
Nej, vi gör dem ändå.
Din mor lämnade det enda hem hon kände till för att bli skådespelare.
Och jag vet att det mod hon besatt är samma mod du har inom dig.
Vi älskar dig, Adriana!
Jag visste att du skulle komma.
Jag sa ju det.
Hoppas jag inte är för sen.
- Du kom i rättan tid. - Ursäkta mig, jag vill inte störa...
Kan man få ta en selfie med den blivande kongressledamoten?
Självklart. Kom hit.
- Jag älskar dig. - Perfekt.
Älskade din mormor. Jag förutspår dig framgång, tjejen.
Tack.
- Kan jag få din autograf? - Ja, absolut. Okej.
Kan jag hjälpa dig?
- Sam. Vi träffades i... - Jag vet vem du är. Hur hittade du mig?
Det finns typ tusen bilder av dig på din arbetsplats online.
Okej. Så du Insta-stalkar?
Nej, jag... Tekniskt sett, ja.
Men, jag kom hit
för att jag verkligen måste säga upp förrådet i slutet av månaden.
Jag tänkte att jag skulle meddela dig hur tidsperspektivet ser ut.
Har du varit här förr?
Här?
Det här är inte min grej.
Ge det lite tid. Såna här ställen växer sig på en.
- Slå dig ned. - Jag kan inte stanna.
- Hur bra kände du Ben? - Inte så bra.
Han var vän till en vän.
Men Ben hade nåt visst.
Även om man inte kände honom väl, fick han en att känna sig speciell.
Du då? Höll ni kontakten efter high school?
Nej, vi förlorade kontakten.
Men sen träffade jag honom tre dagar före kraschen, så...
Du fick träffa honom innan han dog. Vilken välsignelse.
Ja.
- Men... Jag har inte beställt... - Huset bjuder.
Glasvaser och gammal elektronik, tvättmaskiner och dylikt.
Och, det fanns en bil.
- Nej! - Jo.
En bil.
- Bara lösryckta saker. - Dyra.
Dyra.
- Hade du en hammare eller nåt? - Ja, vad slog du...
Ja, de hade hammare. De hade kofotar.
- Jag föredrar basebollträet. - Ja. Basebollträ.
- Hej. - Välkommen tillbaka.
John, det här är Linda.
- Linda.
- Hej. - Jag hämtar mat åt dig. Slå dig ned.
Du undrar säkert: "Vad gör den här typen i mitt hus?"
Självklart inte.
Jag är med i sorgegruppen.
Den gravida.
- Nå, välkommen. - Tack.
- Hej. - Hur är läget, grabben? Fick du bilderna?
Ja, det fick jag. Tack.
Har du varit ute och rest?
Ja. Jag åkte till Colorado.
Nära Pagosa Springs.
- Jag besökte kraschplatsen. - Hur som...
- Det måste ha varit intensivt. - Ja, på sätt och vis. Jag trodde...
Jag vet inte. Att det bara skulle vara ett fält eller nåt.
Men när jag kom dit kände jag, en massa...
...energi.
Och jag är inte sån. Jag är inte killen som känner av energier.
Jag är typ raka motsatsen till den killen. Men då, när jag var där,
så kände jag dem, allihop.
Sen bad jag en bön för dem och för oss alla.
Och jag tror kanske, att det var första gången sen det hände
som jag inte känt mig helt maktlös.
Jag har känt mig maktlös.
- Hur som... - Varför åkte du? Varför var du där?
Jag var...
Jag tänkte bara...
På grund av mina mardrömmar, jag drömde mardrömmar om kraschplatsen.
Så han åkte för att ta bilder och visa att det hade slutat brinna.
Wow, det... Vilken fantastisk sak att göra.
Hur som...
Ja. Förlåt. Det var inte min avsikt att ta monopol på konversationen.
Linda höll på att berätta om sin resa till LA.
Ja, förlåt.
Nej, jag bara... Jag skulle just komma till biten
där Garys föräldrar mer eller mindre ville kidnappa mig och bebisen.
Det är inte helt sant. Jag överdriver lite, men inte mycket.
Jag åkte för att träffa dem och berätta...
Attans. Jag är ledsen. Så ledsen. Jag måste svara.
Ingen fara.
Jag sa tidigare att jag hade åkt till deras hus för att träffa dem.
De lät en kock förbereda värsta måltiden.
- Sam? - Hej, Lacey.
Jag hoppas att jag inte stör.
Du sa att jag kunde ringa dig om jag behövde...
Självklart. Vad har hänt?
Jag sitter i en bar, och pratar med en kille.
Jag tror han flirtar med mig.
Och?
Och... Jag kanske är lite lullig,
och jag är rädd att jag ska förstöra mitt liv.
Du kommer inte förstöra ditt liv...
...om du inte vill göra det.
Min vän från high school,
Ben, han som dog...
...han var mer än bara en vän.
Vi gjorde aldrig... Vi gjorde aldrig särskilt mycket.
Det var mer bara hur vi kände för varandra.
Du vet, varje liten blick eller beröring var som...
...eld. Och sen...
Och sen?
Jag hade många röster att kämpa med.
Och min pappa var inte och är inte världens mest upplyste gentleman.
Det var inte resten av min familj heller. Och sen...
Visst.
Jag träffade Sienna och hon älskade mig
och jag älskade henne och det bara... Det gjorde allt...
Enklare.
Ja.
Bara...
...försök att inte såra nån, okej?
Ja.
- Hej. - Hej.
Steve.
Jag har kemtvättat din jacka
- Förlåt för gårdagen. Jag var... - Du behöver inte be om ursäkt.
Du ser miljoner gånger bättre ut.
Tack. Jag brukar inte bli sån.
Det har varit en tuff vecka.
Vi har alla varit där. Oroa dig inte. Jag säger inget.
Tack.
Har du nån där ute eller vill du...
Jag övergav Brent.
Ursäkta?
Jag... Jag övergav min bror.
Han var missbrukare och...
...när han kom för att ordna upp saker, stötte jag bort honom.
Familjer är komplicerade.
Och jag låg med Amanda.
Varför... Jag menar, jag fattar att hon är vacker, men...
Död brors fästmö.
Jag är helt jävla skruvad.
Gillar du crêpes?
Jag ska göra dig en crêpe. Kom in.
Vilket ställe du har.
Tack. Banken utmäter det strax.
Sött eller kryddigt?
Kryddigt, tack.
Edward frågade mig om breven.
Hur kände han till dem?
Nån vän sa väl att han skickat ett brev som han aldrig fick.
Jag sa ju att vi borde ha varit ärliga mot honom.
Tack, John. Som om jag inte har dåligt samvete nog.
Hur länge ska den gravida tjejen bo här?
Hon heter Linda, och jag vet inte hur länge hon stannar. Ett tag.
Tack för att du frågade mig.
Du kanske borde ha varit här.
Colorado var en väldigt djup upplevelse för mig.
Jag vet. Du klargjorde det vid middagen.
Förlåt. Jag ska inte prata mer om det.
- Det är inte det jag menar. - Vad menar du då?
Vad vill du... Vad vill du att jag ska säga?
Ditt sätt att hjälpa Edward
var att flyga till Colorado och skicka honom foton?
- Ja, det var mitt sätt att hjälpa... - Du åkte till Colorado och skickade foton.
Men det var jag som var med honom när han fick dem.
Jag såg hur de påverkade honom.
Han är 12, John.
Han är 12.
Han har förlorat sin mor, han har förlorat sin far och sin bror.
Ja, och jag förlorade också Jane och Bruce och Jordan.
Och jag älskade dem, och jag sörjer också.
- Jag vet det. - Gör du verkligen det?
- Såklart att jag vet. Såklart. - För jag bara...
- Vad? - Jag har ingen plats här.
Jag bara... Här finns ingen plats.
Vad pratar du om? Var finns det ingen plats för dig?
Nånstans. Här.
John, det är inte sant.
Jag vet. Ja, jag vet.
Jag ska... Jag vet inte. Jag ska bara...
Jag ska kolla hur det går på jobbet.
Gå inte, snälla. Herregud. Snälla, gå inte nu. John!
Hon sover.
Godnatt.
Kojo?
Kan vi prata om det här?
Jag vet att du vill skydda Becks,
och du är en bra morbror.
Men jag kom ju ikväll, eller hur?
Jag vill också stötta henne, så länge ni är kvar här.
Din vän, Eric,
löste det här åt oss snabbare än jag förväntade mig.
Han måste verkligen vilja ha ut oss ur landet.
När åker ni?
Snart.
Måste ni det?
Ja.
- Min familj behöver mig. - Ja.
Mitt företag behöver mig och Becks behöver veta var hennes hem ska vara.
Okej.
Jag är väldigt tacksam mot dig.
Du har visat mer vänlighet än jag trodde möjlig på en plats som denna.
Vi kommer sakna dig, Adriana.
Jag kommer sakna dig också.
Er båda.
Hej.
Förlåt.
Jag menade inte att skrämma dig.
- Ingen fara. - Jag kunde inte sova.
- Är du okej? - Ja, jag skulle bara hämta vatten.
Jag vet att det är patetiskt, men lade du märke till honom?
Såg du honom?
Varför frågar alla om det hela tiden?
För att du är den sista personen i hela världen
som kanske såg honom vid liv.
Varje liten detalj, minsta lilla sak du kan minnas,
den minsta obetydligaste sak. Det skulle betyda så mycket.
Jag vet att det är orättvist av mig att be dig,
men du är mirakelpojken. Du överlevde.
Förlåt.
Förlåt mig. Det var orättvist.
Jag minns att jag såg honom längst bak i planet.
Vi sträckte på benen samtidigt.
Vi sa inget. Han bara tittade på mig, log och nickade.
Jag tyckte han verkade vara en rätt trevlig kille.
Jordan hade på sig sina Adidasskor, en gul t-shirt och sin manchesterjacka.
Taxiresan tog cirka 40 minuter.
Vi kom iväg sent för han gick till affären.
Var han kanske med dig?
Ja, han var med mig.
Jag satt bak i planet med Jordan och min pappa.
Mamma flög i första klass.
Hon kom med sin efterrätt till oss.
Först, var det bara som...
...en stor duns...
...som alla kände på vänster sida av planet.
Som en fet smäll i ansiktet.
Sen försvann det ett tag.
Sen när vi trodde att allt skulle gå bra,
kom det tillbaka värre än innan.
Och då visste vi...
Alla visste.
Vi bara...
Vi bara visste.
Jag kunde inte gå till mamma.
Ingen annan var till nån tröst.
Förutom Jordan.
Han sa att vi skulle åka till havet tillsammans.
Vi skulle simma i Stilla havet.
Och det fick mig att må bra.
För jag visste att oavsett...
...skulle han alltid vara min bror.
Och han tog hand om mig.
Han var min hjälte.
Tack, Eddie. Tack.
Undertexter: Victoria Heaps