MAHIRA SAPŅU DARBS?
EDVARDS PROTAMS, ROKZVAIGZNE
AK DIEVS, JĀ!!
TEV?
ROMĀNU RAKSTNIECE
PAR KO TU RAKSTĪTU?
ES NEZINU…
IESPĒJAMS, TRAĢISKU MĪLAS STĀSTU
TEV IR KĀDAS FOTOGRĀFIJAS AR TEVI UN DŽORDANU?
JĀ… KĀPĒC JAUTĀ?
ATSŪTĪSI MAN VIENU?
VARBŪT VĒLĀK…
IR VĒLS, MAN JĀIET GULTĀ.
LABI
ARLABUNAKTI, MUĻĶĪT
-Ko tu dari? -Neko.
Kam tu raksti?
Vienam draugam.
Tev nav draugu.
Ir gan.
Vai Mahirai?
Es nezinu.
Tu nezini, kam rakstīji?
Kas tur tik īpašs?
Nav.
Tu nevari te šonakt palikt.
Ko?
Tev jāiet.
-Kāpēc? -Kas tur tik īpašs?
Tu vēl uz mani dusmojies?
Sacerējies!
-Tev jāiet. -Kas tur ir?
Ej pa sētas durvīm. Nopietni.
-Kas viņš ir? -Ātri.
Ej!
Pateiksi vismaz, kas viņš ir?
PAMATĀ ANNAS NAPOLITANO GRĀMATA
-Sveika. -Sveiks.
Kas ir?
Nesmejies!
Un nu viņa prot tvī dialektu.
Labrīt arī tev.
Iegūglēju, kamēr gulēji.
Nē, tas ir tik mīlīgi.
Klau, nu tev jāpaliek visu dienu gultā ar mani.
Bet piecas minūtes var.
Šoreiz nopietni, jo man ir
sarunātas agrās brokastis, vēlās brokastis, pusdienas un kafija.
Piedod, neseksīgāk vairs nav iespējams.
-Es pilnībā izbojāju. -Nē, nē.
Man vienkārši jāpierod pie šīm tev mīļajām tikšanās grafika runām.
Ak tā? Un kas tavā grafikā, brašuli?
Kas ir?
Es iešu uz sērotāju grupu. Pastāstīšu viņiem, ka braucu prom.
Tad tas ir izlemts?
Tas visu laiku bijis izlemts.
Es tikai domāju, ka…
tā kā mēs…
Piedod. Es tikai…
Velns.
Ak dievs.
-Labrīt. Oho, kāda tu. -Labrīt.
Ak dievs. Pirmajai dienai nav par traku?
Es nezinu. Darbnīca ir diezgan stilīga vieta.
-Labrīt, Edvard. -Labrīt.
Brokastīs enčiladas.
-Nopietni? Pretīgi. -Aha. Es zinu. Vājprāts.
-Dīvaini. -Kā tu gulēji?
Vai kāds ievācas kaimiņos, pie Šejas?
Nedomāju.
Satiku laukā Zeivjeru.
-Atgriezies Zeivjers? -Kas ir Zeivjers?
Šejas tētis.
-Labrīt. Tev darba pārrunas? -Ko?
Nē. Leisija mani nolīga darbam darbnīcā.
-Jauki. -Viņš ievācas atpakaļ vai ko?
-Es ceru, ka ne. -Džon.
Viņš ik pa laikam ierodas un kādu laiku paliek.
Cik ilgu laiku?
Kādas pāris nedēļas vai varbūt mēnesi, divus.
Moderni.
Atliksi man dažas? Tās man būs arī vakariņas.
O nē, nebūs. Tu šodien vakariņosi ar Edvardu.
-Tas ir šovakar? -Jā.
Velns.
Es pateicu Markam, ka nostrādāšu viņa maiņu,
jo viņam atbraukusi ģimene no Arizonas.
Džon, es no darba eju uz grupu. Tas ir mūsu kopīgajā kalendārā.
-Bet es vairs to nesinhronizēju. -Cik sen jau tu to nesinhronizē?
-Nezinu. Visu laiku atvienojās. -Mūsu kopīgā kalendāra jēga ir,
-ka abi esam pieslēgušies. -Es varu izlaist grupu.
-Nē. Tu ne… -Varu, ja tas palīdz. Ar prieku.
Labi, ko teiksi? Es paņemšu Edvardu uz darbu,
un mēs nopirksim picu.
Būs superjautri. Izklausās labi?
Jā. Tas der.
Labi. Lai iet. Forši. Nu labi.
Tad kāds viņš ir? Šejas tētis.
Tāds nedaudz krāns.
Truffles Bakery of Bergen.
Piedod, sniedzos. Labākie štatā.
-Nē, paldies. -Nē?
Mums nopietni jāparunā par taviem mēneša izdevumiem.
Es teicu, izstāšos no kluba.
Kā ar dzīvokli Losandželosā? Bija trīs piedāvājumi, bet nav pārdots.
-Jā. Es izņēmu to no pārdošanas. -Ko?
Labi, Dīdī, tu mani lūdzi sastādīt finanšu plānu.
Jā. Klubs.
-Labi, Bārnarda koledža? -Izslēgts.
Ir citas lieliskas iespējas. Pilsētas koledža,
-Hantera koledža, Bingamtona… -Zoja tika tur.
Viņa mācās Bārnarda koledžā, tik pār manu līķi nebeigs to.
Tici man, zini, ko tu negribi?
Lai viņa dotos apceļot pasauli, par ko viņa runā.
-Labi, mums jāparunā par māju. -Kādu māju?
Šo māju.
-Zinu, daudz pārmaiņu… -Atvaino.
…īsā laikā, bet mēs varam tev atjaunot finansiālo maksātspēju,
-tikai… -Nesaki "maksātspēju",
man burtiski plīst acis.
-Sveiki. -Dīdī Kemerona?
Jā. Paldies.
Ak dievs.
No kā tas ir?
Tas ir no Čārlza.
Tava vīra Čārlza?
Jā.
ŠAMPAŅA FRANCIJA
Viņš būs to pasūtījis ļoti sen, a?
Jauki.
SVEICU 25. GADADIENĀ. MĪLU, ČĀRLZS
Pat licis iegravēt.
Ir tava kāzu gadadiena?
Jā, šodien.
Tev viss labi?
Daudz laimes sūda gadadienā!
Kur mēs palikām?
O jā.
Šajā mājā es uzaudzināju meitu.
Tās ir manas mājas.
Būs jāizdomā cits plāns.
Labi. Un aiziet!
Tā. Labi.
Labi. Un tās ir 24 sekundes.
Gribu zem 20.
Beidz. Tev labi sanāk,
un tev līdz atlasei ir vēl divas dienas.
-Tāpēc… -Jā, mums vēl jāizdomā
-mana rollerdērbija iesauka. -Jā.
Visiem tādu vajag, piemēram, "Enija Enerģiskā"
vai "Terīza Terminators".
-Nu ja. -Jā.
Ko teiksi, piemēram, par "Šeju Slepkavu"?
Ļoti forši.
-Jā. -Jā.
Tad tas vakar vakarā bija tavs tētis, jā?
Jā. Aha.
Kā tas ir?
-Kā ir? -Jā.
Nu, vai ir dīvaini vai kā?
Kāpēc lai būtu dīvaini?
Ka viņš vienmēr nav te, bet nu viņš ir.
-Nav dīvaini, skaidrs? Jā. -Labi, skaidrs.
Tad viņš paliek pie jums, lai gan viņi ar tavu mammu šķīrušies?
Jā.
Labi. Forši.
Cik ilgi viņš pie jums paliks?
Es nezinu.
-Un tas nekas? -Viņam daudz komandējumu,
bet tagad ir laiks, tāpēc pavada to ar mums, labi?
Un es jau tev teicu, ka mans tētis ir foršs.
-Viss. Stāsta beigas. -Labi.
Ak vai, tas ir tik forši, ka viņš būs uz tavu atlasi.
Jā. Man ļoti noveicies.
-Jā. -Nu labi.
Labi, forši. Nu tā. Gatava?
Pagaidi.
MAHIRA: 1 ATTĒLS
Tas no tava drauga?
Jā, piedod. Man jāiet.
Piedod. Vēlāk tiksimies.
RADIKĀLĀ KOLEDŽAS BEIGŠANAS RUNA
Iztēlojieties: bezmaksas koledža, lēti mājokļi, veselības aprūpe visiem.
Un tas ir iespējams.
Pieņemsim likumu, ka 50 % dzīvokļu
katrā jaunuzceltajā mājā jābūt lētiem.
Varēji agrāk pieminēt,
lai man nav tas jāuzzina no Takera Karlsona.
Sacīju: kā izcilniece teicu runu.
Ne, tā nav izcilnieka runa, tas ir aicinājums uz karu.
Es biju kaislīga.
50 % dzīvokļu cilvēkiem ar maziem ienākumiem…
-Tieši tas, ko plānoju darīt. -Sociālisms!
Natalij.
Tā runa jau visus piesaistījusi.
Mēs nevaram norobežoties no vēlētājiem namīpašniekiem un ziedotājiem.
Arvien domāju: risinājums mājokļu krīzei.
Un, ja nav skaidra mana pozīcija,
tad man jāstrādā, lai vēlētāji saprastu, kāpēc pieejami mājokļi ir cilvēktiesības.
Nerunājam par cilvēku uzskatu maiņu, bet tevis ievēlēšanu.
Vēlēšanas ir pēc divām nedēļām,
un tev kaut kas ir jādara, nekavējoties.
EIDRIANA VAŠINGTONE DEMOKRĀTE UZ ASV KONGRESU
Vecīt, ko tu dari?
Neko.
-Tu izgriezi mani no bildes? -Nē, es… Nav tava darīšana.
Tā ir mana meitene, ķēms tāds.
Es ne… Nekā tāda nav.
-Atliec mani atpakaļ. -Nē.
Atliec mani…
Tevis vairs nav!
-Sveiks, Migel. -Sveicu ar atgriešanos, Čena kungs.
Tūlīt nākšu.
-Piedod. Es negribēju… -Nāc.
Ko, ellē, tu te dari?
Tas, ko es tajās vakariņās pateicu par Brentu, ka viņš atsāka…
-atsāka lietot pēc tevis satikšanas… -Jā, kas ir?
Es tikai gribēju pateikt, ka, nu, bija miljons iemeslu, kāpēc atsāka.
Tu tajā sarakstā esi tūkstošais.
Nezinu, vai tas ir labāk vai sliktāk.
-Tu nenāc uz grupu. -Jā, daudz darba.
Nu, ja netiksi galā ar sūdiem, tie tā paši nepazudīs.
Tur es nespēju ar tiem tikt galā.
Tagad es tiešām sāku saprast, ko Brents domāja.
Viņš teica: kad kļuva nopietni, tu aizbēgi.
-Atā, Stīv. -Pagaidi, Amanda.
GOODWILL ZIEDOJUMI
Ziniet, es iztīrīju Bena noliktavu.
Jā, es aizvedu visas viņa mantas uz Goodwill.
Un…
Es nespēju tur atstāt nevienu mantu.
Kāpēc?
Ziniet, runā, ka daudzi tie ziedojumi
vienkārši tiek aizmesti, tāpēc es vienkārši… es…
Es vienkārši nespēju.
Tie ir viņa štrunti, zin?
Tās ir viņa mantas.
Tās ir viņa lietas.
Tas vienkārši nešķita pareizi.
Mana garāža joprojām ir pilna ar māsas mantām.
Varbūt sarīkojam mantu izpārdošanu?
Es principā esmu pret tām.
Nu, pēdējais, ko vēlos - ar viņa nāvi nopelnīt.
Nu, mēs peļņu varētu ziedot.
Šķiet, tas der.
Paga.
Vai tas nebūtu šausmīgi nomācoši?
Nu: "Nāciet uz izpārdošanu. Nopērciet mūsu tuvinieku mantas."
-Nē. -"Viņi ir miruši, bet jā, protams, labi."
Tās izpārdošanas vienalga ir nomācošas, tāpēc - kāpēc gan ne?
-Protams. -Vai tas…
Tad visi saka jā? Jo es to domāju kā joku.
Es…
Es to darīšu, ja Kodžo paliks.
Nē. Es dodos uz Ganu.
-Es dodos uz Ganu. -Nu lūdzu.
Mammu?
Mammu, tu te esi?
Kas par sviestu?
Mammu?
Mammu. Sveika.
-Ak dievs! Kāds pārsteigums. -Sveika.
Tev viss labi?
-Paldies, ka tieši šodien atnāci. -Jā, nezināju, kas šodien ir.
Jā. Tu esi tik mīļa.
Es tā priecājos tevi redzēt.
Kāpēc ir izņemtas visas tēta drēbes?
Sērotāju grupa Vaitstonā rīkos mantu izpārdošanu.
Zini, labdarībai.
-Tāpēc es, zini… -Tad tu pārdosi?
Zini, tikai neglītos golfa kreklus.
-Man tie nepatīk. -Labi. Mammu?
Jā?
Es rīt braucu uz Barselonu.
-Ko? -Jā.
Es biļetes nopirku no starpnieka,
un tās bija ļoti lētas, bet lieta tāda,
ka jābrauc tad, kad ir brīva vieta,
tāpēc es braukšu rīt.
-Rīt? -Jā.
-Mammu, tu zināji, ka es to darīšu. -Es tikai…
Es cerēju, ka tu varbūt nedaudz nogaidīsi, zin?
Piemēram, pabūsi te vēl vasaru.
Jā, es gribēju tev pateikt personīgi un pateicu.
Zoja, man vajag tevi.
Zinu, ka šis mums abām ir grūts laiks.
Vienkārši man ir sajūta, ka šobrīd vajag tevi tuvumā.
-Mammu, es zinu. -Lūdzu.
Lūdzu.
Man ir jābrauc, mammu. Piedod, bet ir.
Sveiks.
-Laimīgā stunda. Dzērieni par puscenu. -Paldies, nē.
Es izvācu no noliktavas Bena mantas un ievēroju, ka tavas mantas vēl tur stāv.
Es tās izvākšu līdz mēneša beigām, kā es teicu.
Skaidrs. Labi.
Atnāci tālu ceļu pateikt to, ko es jau zinu.
Man vienkārši… Man ir tas jāpabeidz.
Ko tu darīsi ar visām tām Bena mantām?
Rīkošu mantu izpārdošanu.
Jā, un visu peļņu ziedošu
bezpeļņas organizācijai Operation Sanctuary.
Viņi sniedz veterāniem pieeju garīgās veselības speciālistiem.
Tas ir ļoti forši.
Man jātiek vaļā no tām mantām. Man tās jādabū…
Jādabū laukā no manas dzīves un jāatdod kādam,
kam no tām var būt kāds labums.
Vērnon, man jādabū tukša tā noliktava.
Jā.
Es saprotu.
Par Benu.
Pateikšu, kā ir. Tas ir sociālisms.
Tas ir arī naivi, nav izpratnes par kopienas vajadzībām.
Tiešām, es to saku visu laiku. Viņa neko nav sasniegusi.
Viņai nav platformas.
Viņas vecāmāte bija nacionālais dārgums, bet tas nedara viņu par spējīgu kandidāti.
Tas sociālajos medijos izplatās kā uguns.
Nezinu, kā viņa izgrozīsies.
Viņai nekavējoties jānorobežojas no tiem apgalvojumiem.
Kongresmenei Vašingtonei bija ķēriens…
Tie ziņu cilvēki tavā valstī ir šausmīgi.
-…ko nevar redzēt mazmeitā. -Jā.
-Piekrītu. Šo nevar padarīt par nebijušu. -Ko tu darīsi?
Bēgšu prom.
Jā. Tu dzīvo. Tas pilnībā atbilst tev.
-Jā. -Skat, kāršu galdiņš.
Man patīk.
Ko tu te dari?
Nodomāju atnākt palīgā.
Jums ar Dafniju nav jauku plānu brīvdienām?
Labi. Ja negribi, lai te esmu, es…
Nē, nekas. Vari izlikt tās.
CEĻU ATLANTS
Kas ir?
Es šo atceros.
Kad bijām bērni, Brents vienmēr šo pētīja.
Mēs braucām pie radiem uz Ņūdžersiju, bet mēs ar viņu plānojām ceļojumus
uz Manitobu un Tvinfolsu.
Tā bija kā ceļotkāres rokasgrāmata.
Mēs bijām tikai bērni.
Ak vai! Viņa tikusi. Paskat…
Es tiku. Sveicu mantu izpārdošanā!
-Lieliski izskaties. -Paldies, ka atnāci.
-Tik jauki tevi redzēt. -Jauki.
Un tu. Katru reizi arvien skaistāka.
-Tā ir. -Ak dievs. Beidz.
-Tā ir. -Katru reizi.
-Tā ir. Mirdzi. -Kā govs.
Sveiki. Palīdzēt sakārtot?
Kas ir šis skaistais tēvadēls?
Tas ir mans vīrs Džons.
Tas ir Džons?
Priecājos iepazīties.
-Noteikti esat dzirdējusi visādus stāstus. -Zin, grupā nav noslēpumu.
-Palīdzēsim izkraut. -Paldies.
Jā, tā ir mana mašīna. Tas rovers.
-Un šķiet, nav aizslēgta. -Dīdī!
-Sveiki. Kā iet? -Sveika. Padarīsi šo vietu smalkāku.
-Tā ir mana sieva Sjena. -Sveiki, Sj… Nolikšu šo.
-Skaisti… -Jā.
Jūsu meitas tur spekulē ar limonādi?
Jā. Mūsu nopelns ir tikai Džīna.
Mīlīgi.
-Atnesu jums kā saimniecei dāvanu. -Ei, nevajadzēja.
-Nē, lūdzu. -Paldies.
Kāzu gadadienas dāvana?
-Jo es… Nevaram to pieņemt. -Jā. Nē.
Gribu, lai pieņemat, jo… Es nezinu.
Uztaisiet romantisko vakaru. Man no tā nekāda labuma.
Jums būtu.
Ko tu…
Zini, cik tas maksā?
Nezinu.
3500 dolāru.
-Varu uz brīdi apskatīt? -Jā.
-Ak vai.
Ziniet, man laikam šis jāpatur.
-Man gan nepatīk tā darīt. -Protams.
-Nē, tiešām… -Uzdāvināšu ko citu.
-Neuztraucies. -Tā būs.
-Nevajag. -Iebāzīšu šo mašīnā.
-Un paskatīšos, ko viņi… -Labi.
Jā.
Mahira.
-Paldies. Jauku dienu. -Labi. Jums arī.
Vai vēl kaut ko?
Nē, paldies.
Paldies. Jauku dienu!
Paldies.
MAN IR JAUNS SAPŅU DARBS:
GRĀMATIZDEVĒJS. PADOD ZIŅU, KAD ROMĀNS GATAVS. BUČA, APSKĀVIENS. E
Varat vienkārši paskatīties.
Tā vieta tur ir tik tukša.
Zin, tā ir ieleja, fonā ir kalni.
Un tur ir tik kluss.
Bet tur ir šī klātesamība.
Un es neesmu garīgs cilvēks, zin? Nu, bet es to sajutu.
To var just. Var kaut ko just.
Piedodiet, es… Es nespēju.
-Bet paldies. -Jā.
-Varat no Leisijas dabūt manu numuru. -Džon, mīļais.
-Paldies. Jā. -Varam brīdi aprunāties?
Jā.
Jēziņ.
Piedod. Zinu, ka man nevajag runāt par Kolorādo.
Dīdī tagad tur raud. Lielisks stāsts.
Žēl, ka tev nepatīk, ka es aizbraucu. Ka tev nospļauties par manis piedzīvoto.
Tev būtu jāsaprot, ka tas man daudz nozīmēja.
Tieši tā. Runa ir par tevi.
Džona piedzīvoto.
Nevis manu. Nevis Dīdī. Nevis kāda cita, kurš te sēro
draņķa grupas terapijas mantu izpārdošanā.
Runa ir par tevi.
Lūdzu.
Aiziet!
Pa kreisi!
Ei, brīnumzēn! Es esmu Šejas tētis. Nāc apsēdies.
Tas nekas! Celies!
Sarauj!
Man ļoti žēl, čomiņ. Es dzirdēju, kas notika.
Tu tiešām esi brīnumzēns.
Edvards. Mani sauc Edvards.
Ej, Šeja! Ej!
ATLASE
Sadod, Šeja!
Labi! Aiziet! Sargājiet mani!
-Jā! -Jā!
Jā!
Viņa vairākas nedēļas strādāja pie tās kustības.
Tās, kur viņa pieslido un veic sānu lēcienu.
Labi, ka tur ir arī kaut kāda tehnika,
jo man vienkārši izskatās pēc meiču grūstīšanās.
Neesat bijis uz rollerdērbija cīņu?
Nē. Šeja ar to aizrāvās, kad es biju prom.
Un viņa atkal to paveic. Oho.
Viņa ir satriecoša sportiste,
bet, godīgi sakot, es…
es gribētu viņu redzēt izmantojam laiku noderīgāk.
Bet viņai tas patīk. Tas viņai nozīmē visu.
Viņai jāsāk domāt par viņas lēmumu ilglaicīgo trajektoriju.
-Proti? -Golfu.
Koledžas kā trakas grib dot golfa stipendijas meitenēm.
Jā, bet viņai patīk rollerdērbijs.
Eduardo, tev nav problēmu.
Ar to, ko tu esi piedzīvojis, tev koledžā tikt būs viegli.
Es tikai gribu, lai Šejai ir tādas pašas nākotnes izredzes.
Šeja ir ļoti gudra. Viņa var tikt tajā koledžā, kurā vēlas.
-Tad tev viņa tiešām patīk? -Nē, man… Mēs esam tikai draugi.
Nu, nav daudz tādu draugu, kuri naktī lien viens otra istabā.
Lielisks gājiens, mīļā!
Ak dievs!
Man bija pieci gadi, kad vecmāmiņa pirmo reizi atveda šurp.
Es beidzot sapratu, ko cilvēki domā, kad runā par kalnu gaisu.
Te var elpot dziļāk.
Tāpēc, kad man ir jādomā, es braucu šurp.
Te viss liekas skaidrāks.
Ļoti gudri.
Kā izdevās pastāstīt grupai?
Bija skumji. Pat Mailo izrādīja emocijas.
-Tu tiki klāt Mailo? -Jā.
Un es neredzēju? Nu man bēdīgi.
Ak dievs. Šķiet, tagad ir mobilajam signāls.
Tev jātiek ar to galā?
Nē.
-Nevarēsi mūžīgi ignorēt. -Ne jau mūžīgi.
Tikai kamēr esmu te.
Tāds ar vecmammu Lāča kalnā bija likums.
Šeit darbs neeksistē.
Labi. Tad paliksim šeit uz visiem laikiem.
Labi.
Mums varētu būt popkorna stends,
un mēs varētu dibināt teātra trupu, kas uzved tikai Džeku un brīnumpupu.
Zini? Ganā ir kalni.
Aburi. Skaists kalnu ciemats tikai 45 minūtes no Akras.
Iedomājies! Banānkoki.
Dziedātājputni. Tavs kristāltīrais kalnu gaiss.
-Izklausās nevainojami. -Jā.
Vienīgi, ja tu vienalga grasies aizbēgt kalnos,
tie tikpat labi varētu būt mani kalni.
Labi.
Ja es nolemšu aizbēgt kalnos, tie noteikti būs tavi kalni.
Tev tur patiks. Un visiem patiksi tu. Tu būsi Ganas karaliene.
Un man šķita, ka jums ir konstitucionāla demokrātija.
Nu, mēs tev izveidotu monarhiju.
Neviens vīrietis vēl nekad nav draudējis manis dēļ gāzt valdību.
Valsts apvērsums ir mazākais, ko es varētu darīt tavā labā.
Forši.
Sveiks, vecīt.
-Skaista māja. -Velns, ko tu te dari?
O, es pameklēju Operations Sanctuary mantu izpārdošanu,
un uzrādījās šī vieta.
Tu nedrīksti te būt.
Labi. Ja gribi, varu iet prom.
Tev būtu tā jādara.
Jā, labi, es iešu.
Bet lūdzu. Paņem šīs.
Bens iedeva man, pirms devās uz Kabulu.
Tās ir kādus simt dolārus vērtas, varbūt vairāk.
Es padomāju par to, ko tu todien teici,
ka Bena mantas kādam var dot kādu labumu, tāpēc…
Ei, mīļais.
Sveiks. Laipni lūdzam.
Tā ir Sjena.
Mana sieva.
Sem, tu nebiji teicis, cik tava sieva ir satriecoša.
Vērnons.
Kā jūs pazīstat viens otru?
Caur Benu. Viņi izmantoja vienu mantu glabātuvi.
Viņam ir tie visi štrunti.
Vainīgs.
Bet ir grūti studijas tipa dzīvoklī. Nav vietas visām manām mantām.
Pretēji šai vietai. Nu, tiešām esmu Versaļas pilī?
Ak dievs, nē. Būtu to redzējis pirms diviem gadiem.
Brēca pēc uzlabojumiem.
Nav brīnums, ka man patīk. Patīk viss, kas uzlabojams.
Ja paskatās uz manu attiecību vēsturi.
Nu, paliec! Paskaties. Daudz labu mantu.
Ļoti priecājos iepazīties…
-Vērnons. -Vērnons. Nu ja.
-Tu neminēji, ka tev ir sieva. -Vecīt, tev jāiet.
Es neatnācu čakarēt tev dzīvi. Es tikai gribēju paveikt ko labu.
Un man arī ļoti patīk mantu izpārdošanas. Tāpēc…
-Nu, paldies, ka piekāpi. -Paldies.
Nu, es drīkstu ienākt?
Kas tā par smaku?
-Uzmini. -Nē, kas tas ir?
Tie ir vecmammas zupas pelmeņi.
Viņa atstāja man recepti.
Tā ir man vienīgajam.
Vajadzēja 20 mēģinājumus, bet beidzot izdevās pieņemami.
Es padomāju, varbūt…
varam tos kopā apēst?
Kas tas - izlīguma piedāvājums?
Tas ir tieši tas.
-Vai tu lieto narkotikas? -Nē, es nelietoju 18 mēnešus un 16 dienas.
Atceries šos? Tavi mīļākie.
Nesakārdināsi ar mūsu vecāsmātes ēdienu.
-Ne jau tāpēc. -Apsveicu, ka 18 mēnešus nelieto.
-Atgriezies vēl pēc 18. -Stīv, lūdzu.
Negribu tavu seju redzēt.
Un, ja tu uzradīsies pie mammas un tēta, mums būs liela problēma.
Vismaz pamēģināsi vienu?
Lasies prom.
-Ei, kā iet? -Sveika. Jā, šo es uztaisīju tev.
Šeja Slepkava.
Tā ir uzlīme tavai rollerdērbija ķiverei.
Tev nepatīk? Vai arī izdomāji citu iesauku?
-Varu uztaisīt citu. -Nē. Tikai…
Es nestāšos tajā komandā.
Ko? Tevi neņem?
Nē… Protams, ka es tiku komandā un tā tālāk.
Es tikai… Proti, es sapratu, ka rollerdērbijs nav diez ko noderīgs
manai ilgtermiņa trajektorijai.
Tas tava tēta dēļ?
Lēmumu pieņēmu es.
Tētis tikai palīdzēja saprast manus plašāka mēroga mērķus.
Nē, tu tās atlases dēļ trenējies mēnešiem.
Viņš bija prom visu gadu, un viņš ierodas un visu sačakarē.
-Blēņas, Edvard! -Sirdī zini, ka man taisnība.
Apliki ap stabu viņa jaku, lai vari viņu dauzīt.
Vai ne?
Ko?
Zini, tētim taisnība. Esi manī dīvaini ieķēries.
Un tas ir dīvaini, ka guli uz manas grīdas.
Nē, neesmu. Viņš to padarīja dīvainu. Pirms tam tas nebija dīvaini.
Un man nav pret tevi jūtu. Man patīk cita.
Kas? Mahira? Tava brāļa meitene?
Rodam saikni caur viņu. Mēs abi pazinām viņu. Tu ne.
Viņa ir iemīlējusies viņā.
-Viņa atsūtīja selfiju. -Nē, neatsūtīja. Pierādi!
Kam ir tā roka? Vai tā ir Džordana roka?
-Izgriezi brāli no bildes? -Nē.
Labi. Nu vienalga, brīnumzēn. Lai veicas ar visu.
-Tad tagad tu spēlēsi golfu? -Atā.
Tu esi nožēlojama.
Varbūt Zeivjeram un Besai taisnība.
Nu, mani vecāki palika kopā, padarīja viens otram dzīvi nožēlojamu.
Nerunājot par apkārtējiem.
Mīļumiņ, tev viss labi?
Jā.
Es nezinu. Personīgi es nespēju to iedomāties.
Es nekad neesmu spējusi palikt draugos ar bijušajiem.
Viņa to man pateica mūsu trešajā randiņā.
-Ak dievs. -Viņa teica…
-Tu teici: vai nu mums sanāks… -Tu vienmēr to saki.
-Es tā neteicu. -…vai vairs nesarunāsimies.
Teici gan.
Kā jūs vispār iepazināties?
Vienā bārā.
Īstenībā viņš piecirta manai māsai.
Es sanācu kā mierinājuma balva.
Paga, manai mammai?
-Nē, es neflirtēju ar Džeinu. -Džon.
-Nedari tā! -O, nu beidz.
Tā nav flirtēšana, ja saki: tev patīk viņas platformenes?
-Nē. -Kas ir platformenes?
-Nē, nopietni. Kas… -Pag, tā tu uzsāki sarunu?
Tās forši izskatījās, skaidrs?
Sarkana velveta. Tām bija sprādzes. Jā.
Viņai tās bija kājās bārā?
Džeina varēja uzvilkt papīra maisiņu un izskatīties stilīgi.
Tikmēr man bija jāpucējas stundu.
Es lokoju matus.
Man bija 13 centimetrus augsti papēži, kājas bija pagalam.
Tieši tā. Tu sēdēji. Tāpēc es tevi sākumā nepamanīju.
Bet, kad ieraudzīju…
Kad tu pamanīji manas māsas pirkstā gredzenu.
Kad es uzlūkoju tevi, zināju, ka esi īstā.
Proti, tavai viktorīnas komandai. Tā viņš teica.
Vai es kaut ko zinot par klasisko mūziku.
-Gribēju atkal satikt. Labs attaisnojums. -Ak dievs.
Un tad notiek tā…
Brūss sāk vervelēt par… Kurš tas bija?
-Stravinski. -Jā.
Un es sēžu un raustu plecus: "To tu dabū.
To tu dabū, ka nespēri soli agrāk."
Esam visi iestrēguši šajā bārā un klausāmies,
kā Brūss vārās par krievu baletu.
Tu ļoti piemēroti izlaidi šo stāsta daļu.
Proti, to daļu, ka tu nemeklē neko nopietnu?
Jā. Tikai vienas nakts sakaru.
Jā, vienas nakts sakaru 17 gadu garumā.
Un tad Dīdī ar to šampanieti. Nu…
Labi, ka šoreiz viņa mūs nebaroja ar smalkmaizītēm.
Un tad tur bija tas Vērnons.
Kas par tipiņu.
Jā, laikam gan.
Tad viņš bija Bena draugs?
Jā.
Bet kā tu domā, vai viņi ar Benu bija tā kā pāris?
Nē.
Ko?
-Es… -Tu domā… Tu domā…
Tu domā, Bens bija gejs?
Jā, es nezinu. Varbūt. Es…
Zin, es to paredzēju par savu bijušo bosu, atceries?
Un…
Es nezinu. Man vienkārši…
Man šķita, ka varbūt Bens ir iemīlējies tevī.
Tas, kā dažreiz viņš skatījās uz tevi.
Ko?
-Tu nekad neko neteici. -Negribēju padarīt situāciju neveiklu.
Vienkārši dažreiz man bija tāda sajūta.
Nu, viņš man nekad neko neminēja. Tā ka…
Ak dievs, tik skumji.
Proti, viņš pat nespēja tev pateikt.
Nez vai viņš atrada mīlestību.
Es ļoti ceru.
Nu, es saprotu, kāpēc viņš man neko neteica.
Jo es nesaprotu. Kāpēc lai es gribētu būt
ar puiša raupjo, aso seju,
kad man var būt šis maigais samta kakls?
Šis plecs.
Šis izliekums.
Kā zīds.
Kā tu vari būt tik patīkama?
Un, kad tā ir vienmērīgi apbrūnināta, iespied pastilu starp krekeriem,
un tas ir smors.
-Tātad ņem labu šokolādi… -Jā.
…tad uzliec to uz krekera ar karstu cukuraina želatīna piku?
Jā.
Man šķita, tas čili siera hotdogs ir sliktākais amerikāņu ēdiens,
-bet tam jābūt šim. -Tev jāpamēģina, tēvoci Kodžo.
Jā, esi kulturāli atvērtāks, tēvoci Kodžo.
-Labi. Vienu kumosu. -Jā.
Jauki.
Tā man šķita. Tūlīt būs vēl viens.
Labi.
Vai pie ugunskura nav jāstāsta arī stāsti?
-O, protams. -Jā.
Labi.
Reiz, senos laikos,
dzīvoja kāda skaista karaliene,
kura valdīja pār mazu saliņu, ko sauca Ņujorka.
Un tā karaliene bija labsirdīga un taisnīga.
Un viņa saviem ļaudīm gribēja to labāko,
un tiem ļoti vajadzēja ēdienu un patvērumu.
Bet karalienes tuvākos padomdevējus biedēja tas, ka viņa visu darīja citādi.
Un tāpēc viņi aizdzina karalieni uz kādu tālu kalnu.
Un viņi piesaistīja viņu tur ar ļoti spēcīgu burvestību.
Un karaliene bija ļoti bēdīga un vientuļa.
Un viņai bija jāpārtiek no mīkstām cukura pikām,
-kuras viņa cepa virs uguns. -Traģēdija.
Bet vienu dienu
viņa satika visskaistāko vīrieti, kādu jebkad bija redzējusi,
kuram piederēja vesela impērija.
-Tiešām? -Jo viņš bija
pārvietojamo tualešu karalis.
Pārvietojamo tualešu karalis.
Un viņi tūlīt iemīlējās.
Tik dziļu un patiesu mīlestību neviens no viņiem nebija jutis.
Īstenībā šī mīlestība pārspēja viņas padomdevēju ļauno burvestību.
Tas nozīmēja, ka tika lauzta tā lāsta vara, kas viņu turēja kalnā.
Viņa varēja doties prom.
Tā Ņujorkas karalienei bija jāpieņem lēmums.
Jā.
Vai viņa atgriezīsies savā vecajā dzīvē
un vairs nekad nesatiks šo ārkārtīgi skaisto karali?
Vai arī viņa sekos savai sirdij un dosies viņam līdzi uz viņa karalisti,
pat ja tas nozīmētu, ka jāpamet viss, ko viņa pazīst?
Viņai būtu jāseko sirdij.
Es piekrītu.
Nu, interesanti, ka ir tikai viena iespēja.
Kāpēc tas neticami skaistais karalis nevar pārcelties uz Ņujorku pie viņas?
Tā ir tikai pasaka.
Es to nesacerēju.
-Es tikai gribēju… -Es domāju…
-Piedod, saki. -Nē, tu pirmais.
Es domāju, ka man jāizvācas.
Sveicu gadadienā, mīļais.
Sveika, mammu.
Zoja!
Jā.
-Sveika. -Ko tu dari?
Pēc kā izskatās?
Viena pati dzeru šampanieti no sulas glāzes.
Ko tu te dari?
Es atliku ceļojumu.
Es vienalga apceļošu pasauli.
Es vienkārši nebraukšu tagad.
Jā.
Viņš lūdza man tev to izvēlēties.
Šo izvēlējies tu?
Ko? Jūsu 25. gadadiena.
-Negribēju skopoties, viņš arī ne. -Zoja, šī šampanieša pudele…
Šī šampanieša pudele ir vienreizīga.
Sveicu gadadienā.
Paldies.
Jēziņ, mammu. Paņem vismaz šampja glāzi.
Sveicu gadadienā.
MAHIRA EI, MUMS JĀAPRUNĀJAS
LABI! TAGAD?
NĀKAMSVĒTDIEN? DSM? 11.00?
Par ko tu smaidi?
Viņa grib aprunāties.
Ak dievs, tu esi tāds idiots.
Nē, neesmu.
Nespēju noticēt: manis te nav, nevaru tevi apmācīt.
Tu esi dimbā.
-Kāpēc esmu dimbā? -Paklau,
ja meitene saka: "Mums jāaprunājas," tā nav laba lieta.
Tu esi greizsirdīgs.
Jā, labi. Protams. Redzēsim. Tikai nesaki, ka nebrīdināju.
-Varu tikai pateikt… -Nē. Aizveries.
Es viņu mīlu tevis dēļ.
Vienalga, vecīt.
Arlabunakti, muļķīt.
Tulkojusi Laura Hansone