MUSÍME SI PROMLUVIT DOBŘE! TEĎ?
V NEDĚLI? V MVZ? 11:00?
„Musíme si promluvit“? To nikdy nevěstí nic dobrýho.
Hej! Co sakra blbneš?
Jo! To je ono.
Prostě se soustřeď. Jo, připrav se.
Jo! Hezky!
Bomba.
A znovu. Můžeš? Máchni.
Správně, jo. Dolů.
„Ale že bych měl být mnohých králů otcem a původcem.“
Haló? Potřebuješ něco?
ZÁKLADNÍ ŠKOLA RIVERVIEW
AUTORKA KNIŽNÍ PŘEDLOHY
MILÝ EDWARDE
PENSYLVÁNSKÁ UNIVERZITA
Přestaňte z nás dělat případy pro charitu a plaťte daně!
Znovu vítám Adrianu Washingtonovou, kandidátku do Kongresu za 13. okrsek.
Slečno, všichni teď z toho projevu šílí a tvrdí, že jde o socialismus.
Taky jsem citovala Shela Silversteina, ale toho si nikdo nevšímá.
Jistě. To by z vás dělalo člověka.
Jo. Ari, když jsem ty věci říkala, byla jsem mladá a plná ideálů.
Taky jsem hodně koukala na Západní křídlo
a všemu tomuhle jsem rozuměla jenom teoreticky.
Pak ale zjistíte, o kolik je skutečný svět složitější.
Jak víte, vaše babička tady byla hostem velmi často.
Chovám k ní úctu jako mnozí další, ale zjistili jsme znepokojivou věc.
Vaše babička vám platila víc než ostatním asistentům v kanceláři.
Chci vám dát možnost na to reagovat.
To je křivé obvinění. Babička dělala všechno, jak měla.
No, všechno zjevně ne.
Máme tu interní účetnictví.
PLATY ZAMĚSTNANCŮ
Měla jste víc než ostatní zaměstnanci na stejné úrovni.
Přepadl tě.
Jsem tu jen na skok.
Adriano, jsi pro tu práci ta nejvhodnější.
I kdyby to obvinění bylo pravdivé, udělala to tvá babička, ne ty.
- Nebudou tě z toho vinit. - Zjevně už viní.
- Viděls Twitter? - Hej.
Latte z Joe Coffee, s ovesným mlékem.
Neboj, nikomu neřeknu, že piješ tak elitářskou kávu.
Natalie na mě čeká.
Jasně. Dobře.
Díky za to kafe.
Ahoj.
Jasně.
Ahoj.
Volal mi ředitel.
Ty jsi odešel z vyučování?
Asi jo.
Asi?
Šel jsem do hudebny a chtěl jsem si zahrát.
Měl jsem ti dát vědět.
Super.
Super, že zase chceš hrát. Možná by ti strejda nastěhoval ten klavír.
To nedokáže.
Je to klavír.
Totiž, musí se naladit a ozvučnice potřebuje opravit.
- Stěhováci ji zničili. - Jo, já vím.
Někoho na to seženu.
Můžu už jít?
Asi je pro tebe těžký, že se strejda tak najednou odstěhoval.
- Vlastně jsem ho neznal. - Edwarde, znáš pravidla.
Nesmíš jíst u sebe.
- Pravidla, jo. - Edwarde?
- Jo furt. - Edwarde!
- Co? - Jez si, kde chceš!
Ale nebudeš na mě drzej a nebudeš dělat, že mě nevidíš!
Jsem člověk, víš? Jsem člověk.
Sněz si to, kde chceš.
Jestli se takhle vyhýbáš rozesílání pozvánek na svatbu,
nemám nic proti.
Co tě to popadlo?
Co tím myslíš?
Bylo to prostě jiný.
Teda, nestěžuju si.
Asi už se začínám na tu svatbu těšit.
Miluju tě.
Taky tě miluju.
AUTOATLAS
Co to je?
Nic.
- Odvedli kus práce, jak vidíte. - Bože, je to tu dokonalé.
A ten lustr!
- Úžasný, že? - Ten tu zůstane?
- Zeptám se majitelky. - Jo.
Zdravím!
Dee Dee, vy jste doma?
Zdravím.
- Ptali jste se na lustr. - Ano.
Je z muránského skla. Manžel ho nechal přivézt z Itálie.
- Je nádherný. - Jo.
- Máte nádherný dům. - Jo.
- Děkuju vám. - Rozhodli jste se jít do menšího?
My... Jo, už jsme zmenšovali.
Manžel zemřel.
- Panebože. - To mě mrzí.
Jo, vzpomínáte si na ten pád letadla v březnu?
- S tím malým klukem? - Přesně ten, jo.
Charles měl sedadlo 4C.
Ježíši.
To je mi líto.
Hrozná tragédie. Dee Dee je hrozně statečná.
- Ale teď... - Počkat. Smím?
V kolikátém jste?
- V pátém. Jo. - Panebože.
Počkat. Holčička.
- Nechceme to vědět. - Ne, poznám to. Víte co?
Čekala jsem Zoe, když jsme to tu kupovali.
- Koloběh života. - Jo.
- Musíme jít. - Jo, vyrostla tu.
My všichni. A bylo to... Byli jsme rodina.
A pak je všechno pryč.
No, bavte se.
- Vzadu je krásný bazén. - Běžte. Jo, je krásný.
- Díky, Dee Dee. - Díky.
Už z toho začíná být zvyk.
Tohle bylo v tom atlasu.
Téměř jistě je to babiččin recept na polévkové knedlíčky.
Jasně.
Což je...
Ty mi Brent přinesl do kanclu tu noc, kdy jsem ho vykopl.
- Když jsem ho viděl naposledy. - Steve...
Mám pocit, že jsem celý život jen reagoval na Brenta.
Byl to chodící chaos.
Já vždycky musel být ten hodnej.
A po jeho smrti...
Cítil jsem, že se máma hroutí.
Prostě... se naprosto zhroutila.
Nemohl jsem se na to dívat.
Tak jsem Daphne požádal o ruku.
- Nemůžu na tebe zapomenout. - No, to ale musíš, Steve.
- Já vím. - Jsi zmatenej a mě to fakt ničí.
Už sem nemůžeš chodit.
Jo, já vím.
- Nedělám si prdel. Fakt. - Dobře.
Tak ahoj na terapii.
Jo.
Řvala jsem na Edwarda.
Byl na mě drzej a vyletěla jsem.
Všechno dělám špatně. Je to klavírní virtuos, víte?
Hraje jako koncertní mistr.
Ale teď na ten posranej klavír nesáhne, protože jsem ho rozbila.
Najala jsem špatný stěhováky a je po klavíru, zničila jsem ho.
Nezvládnu to.
Jo a John odešel. Můj muž.
Manžel mě opustil. Odstěhoval se.
Tak to je další věc.
Lacey.
- Ahoj. - Ahoj.
Jestli chceš, můžu pomoct. Teda, s Edwardem ne.
O dětech vůbec nic nevím, ale můžu opravit ten klavír.
- Fakt? - Jo.
Ale bude to zatraceně drahý.
Bože, to byl jen vtip.
Jen vtipkuju.
S radostí ti pomůžu.
- Díky. - Beze všeho.
Je toho plnej internet.
Jsem naprosto vyřízená.
Hromada lidí a organizací požaduje,
- abych stáhla kandidaturu. - A?
Co bys udělal ty?
Kdyby zpochybnili mou lásku k Bohu?
- Jo. - A mou službu komunitě?
Rval bych se o svoje místo jako lev.
Jasně.
Na rovinu, mluvíme o newyorské politice. Tenhle skandál je jen začátek.
Jestli vyhraješ, budou tě zpochybňovat denně až do důchodu.
Takže ti můžu říct, jak doufám, že se rozhodneš.
Můžu ti říct, jak schopná podle mě jsi.
Můžu ti říct, jakým požehnáním bys pro komunitu byla.
Ale nepovím ti, jak moc o to stojíš
a jak jsi ochotná riskovat.
Nepovím ti, co máš v srdci.
To víš jenom ty sama.
- Jsem rád, žes za mnou přišla. - Jo.
- Eddie. - Ahoj.
- Čau. - Dík, žes přišel.
Jo. Chtěla sis promluvit.
Pojďme dovnitř.
- Vzpomínáš si, jak na to? - Jo. Jo, vzpomínám.
OTEVÍRACÍ DOBA
OD ÚTERÝ DO NEDĚLE OD 10 DO 17
Jsem ráda, že jsem tě poznala.
To já taky.
Občas ho vídám.
Já taky.
Fakt?
Jo.
Mluvíš s ním?
Jo. Často.
On vlastně nezavře klapačku.
A ty?
Ne.
Kdykoli ho vidím, vypadá, jako že se modlí.
- Divný. - Jo.
No...
Ale máme jeden druhýho.
Eddie, už se nemůžeme vídat.
Co? Už na tebe nesáhnu, promiň. Neměl jsem to dělat.
Ne, o to nejde. Právě o tomhle jsem si chtěla promluvit.
To jsem se sem vláčel, jen abys mi řekla, že už se neuvidíme?
Potřebuju to říct i Jordanovi.
Už se s vámi nemůžu vídat.
Už se potřebuju pohnout dál.
Ať se ti daří.
Už mi nepiš, jo?
Počkej, já...
Hej, Eddie.
Já ti to říkal.
„Chci si promluvit“ není dobrý.
- Musím se dneska koupat? - Jo, neteřinko.
- Nepůjdeme místo toho do parku? - Ne, neteřinko.
- Proč? - Nekoupala ses ani včera.
A když se zítra vykoupu dvakrát?
- Tak to nefunguje. - Proč?
KANDIDÁTKA DO KONGRESU SI UŽÍVÁ V HARLEMU
Ahoj.
- Ahoj. - Čau.
- Co se tu děje? - Jak se má Eric?
- Jak víš, že jsme se viděli? - Žiju na této planetě.
Vypnula sis aplikace?
No, jo. Co se děje?
Panebože.
Přesně. Jste král a královna Harlemu.
My nejsme pár.
- Koho to trápí? - Mě. A...
- Koja? - Ne.
- Zmizí do Ghany. - O to nejde. Je to lež a je jí plnej net!
Zaprvé, je to dobrá publicita, což chceme. Zadruhé, Eric je partie snů, sakra.
- Proboha. - Zamlouvá se všem pohlavím.
Lidem všech národností i přesvědčení.
Budou tě volit, když budou věřit, že máš doma jeho.
Nejdřív mám lhát, že nevěřím v obsah vlastního projevu.
- A teď mám lhát o tom, s kým chodím? - Nelžeme, jen nic nepotvrzujeme.
Adriano, volby jsou za pár dní. Ať lidi věří, čemu chtějí věřit.
- Na jeden týden. - Bože.
Tohle je odpornost.
Děvče.
Kuchyň zrenovovali. Nové spotřebiče.
Za tu cenu těžko najdete lepší.
- V klidu to proberte. - Dobře, díky.
Dobře, jestli se ti nelíbí, omrkneme nějaké další.
Vím, že to znamená jinou velikost a životní styl,
ale finanční zabezpečení ti obrovsky uleví.
Musím to probrat se Zoe.
- S dcerou? - Jo, nic jsem jí neřekla.
O těch penězích ani o otcově životě v LA.
Dokud jí to neřeknu,
nic se nezmění.
To je vážně rozumný.
- Je to rozumný, jo. Díky. - Jo.
Vážně rozumný. Samozřejmě musíš být u toho.
Počkat, co to povídáš?
- Přes finance. - Ale...
Já to nezvládnu.
To je přece tvoje práce.
Ty umíš o těch věcech výborně mluvit. Tebe bude poslouchat.
Když jí to zkusím říct já, naprosto mě převálcuje.
Ne, tohle je záležitost matky a dcery.
- Chápeš, to... - Je to lepší.
Náš vztah se spravil, ale pořád je trochu...
Chápeš, náš systém komunikace je pořád dost křehkej.
Myslím, že když budeš s námi, budeme se chovat lidsky.
- Jo, to nezní jako dobrej plán. - Co dneska? Můžeme?
Potřebuju to. Dneska v sedm.
Přijď hladovej, uvařím ti.
- Vím, že jíš zdravě. - Ne, já...
Děkuju. Panebože, nevím, co bych si bez tebe počala.
Co na ten byt říkáte?
Radši si vyrvu srdce z těla a vykrvácím, než abych tu žila, ale díky.
Promyslíme si to.
Vyfotím to.
Jo!
- Ti stěhováci to pěkně posrali. - Kdo jste?
Jsem Amanda.
Známá tvé tety z terapie.
Taky jste o někoho přišla?
O snoubence, Brenta. 19D.
- Toho si nevybavuju, je mi líto. - Neboj. Neptala bych se.
Moc pěkný klavír.
Podle bráchy je hra na nástroj dobrá jen k balení holek.
Taky důvod.
Mě zajímá jen holka mýho mrtvýho bratra.
No, mě zas uhranul bratr mýho mrtvýho snoubence, takže...
- Fakt? - Jo. Nikomu to neříkej.
Ne.
Tohle je pěknej nástroj.
Patřil tátovi.
- Učil tě on? - Jo.
Když jsem byl malej, táta mě nechával při hraní položit ruce na ty jeho.
Většinou hrál Chopina.
První bylo Nokturno 19 e moll.
Ale v nějakých osmi jsem tátu překonal,
tak mi rodiče našli opravdového učitele.
Jenže už to nikdy nebylo ono.
Opravím ti ho a naladím, abys případně mohl zase hrát.
Rozhodování, že?
Jo, rozhodování.
Co budete dělat s tím snoubencovým bratrem?
Budu to ignorovat. Žít dál.
Jasně.
Přesně to řekla i Mahira.
I když s ním nechcete chodit, pořád je to chlap, co ztratil bratra.
Chápete? Možná s ním mějte trochu soucit.
AHOJ, CHTĚL BYCH JEN
AHOJ, CHCI SE OMLUVIT ZA TO, JAK JSEM TĚ VYHNAL Z TOHO VÝPRODEJE.
NIC SE NESTALO.
PRODALY SE TY MOJE POPRUHY?
NE. ALE POUŽÍVÁM JE JÁ.
JESTLI SKONČÍŠ NAMAKANEJ, BUDEŠ V BARU MUSET LIDI ODHÁNĚT.
BUDU MUSET ODHÁNĚT I TEBE?
MŮŽEŠ TO ZKUSIT.
TEĎ TY.
Pozvala jsem Steva na večeři, aby mi pomohl vysvětlit
naši finanční situaci, protože místy je to trošku složité.
Takže, víš...
- Steve? - Jo.
Pro začátek...
Tvůj otec si koupil byt v Los Angeles.
A bohužel to udělal, když byl trh na vrcholu.
No, investice do nemovitostí jsou ty nejlepší, takže...
Jo, často to tak je, ale ne když jsi bez práce a zadlužená.
Nejsme zadlužení a táta nebyl bez práce.
No...
Zlatíčko, on vážně přišel o místo.
Odešel z Leightonu?
No, technicky vzato dostal padáka.
Byl v té firmě druhý nejvýš postavený.
Já vím.
Teda nevím, protože... Sama neznám podrobnosti.
Chápeš? Nic neřekl. Ani mně, ani tobě. Je to šok.
Ale to teď neřešme. Fakt totiž chci... Chci pokročit dál.
- Pokročit? Se Stevem? - Do budoucnosti.
S náhodnou známostí z terapie? Fakt?
- Teda, bez urážky. - Ne, dobrý.
- Ale asi vás nechám. - Ne, vysvětli čísla.
- Hned, Stevene. Díky. - Fajn. Dlužíte asi tři miliony dolarů.
Ale to číslo exponenciálně poroste.
- Pokud to hned nezačnete řešit. - Cože?
Ale máme plán.
Vysvětli ten plán.
Můžete zase být solventní, ale žádá si to nějaké oběti.
Obě... Jaký oběti?
Především musíte prodat dům.
- Jakej? - Tenhle.
Náš dům? To je váš plán? Prodat náš dům?
- Je to jeho část. - Aha, tak část? Bezva.
- Taky musíte omezit výdaje. - Jak jako omezit?
Ve všech oblastech. Oblečení, strava, cestování, vzdělání.
- Vzdělání? - Ne, rozhodně...
- To je ještě v řešení. - Ty kráso.
- Mluví o mé vysoké? - Sháníme finance, ještě...
Můžeme zjistit, na co máte nárok, ale upřímně, nebude to snadné.
Takže mám seknout s Barnardem už napořád?
Zkus jinou školu. Jsou skvělé alternativy.
- Brooklyn College, City College... - Víte co?
- Na ty máte. - Seru na to. Jedu pryč, taky mám plány.
- Chci cestovat. - Ne, nikdo nikam nejede.
Do prdele, Steve! Řekla jsem, že Barnard nehrozí.
Nechci, aby ti tátova zpackaná finanční rozhodnutí zničila život.
Ne, mami, neházej to na něj.
Táta nás zbožňoval. Zbožňoval.
A možná moc utrácel, ale za ty extravagantní nákupy můžeme my.
Tvoje posraný šperky a záchvaty nakupování
a luxusní dovolený, který jsi zařizovala.
On si nikdy nekoupil nic pro sebe.
Nikdy si nekoupil nic pro sebe? Vtipný.
- Fakt, jo? - Jo, fakt.
On byl ten rozumnej, do prdele, ale trčím tu s tebou! A posraným Stevem!
On byl rozumnej a já jsem cvok?
- Jo! Slyšíš, jak řveš? - Víš co?
Podívej se na tohle. Tyhle hromady a hromady...
- To jsou účty, na který nemáme. - Tak jo.
- A věci, za který utrácel tvůj otec. - Jsi úplnej cvok!
- Dal 1,2 milionu za... - Co mi to cpeš?
- Koukni! - Dost.
- Pochop, že tvůj otec... - Už dost.
Sakra!
- Bože! - Do hajzlu.
- Do prdele! Proboha. - Není ti nic? Ale ne.
Panebože. Musím vypadnout.
Dobrý? Není zlomenej?
- Proboha. Do prde... - Zoe!
Ahoj. Zdravím.
Poslyš, ještě si odskočím, než vyrazíme.
Hned jsem tu.
Co tady děláš?
Přijel jsem si pro paddleboard.
Promiň, měl jsem zavolat.
Jenom jsem... To byla...
Amanda z terapie. Přijela naladit klavír.
Jasně. Edward zase hraje?
- Já nevím, Johne. - Jasný.
Vždyť jsi na to prkno nesáhl tak pět let.
Jo, já vím. Prostě mě napadlo, že je vhodná chvíle zkusit to znovu.
Mám na to čas a myslím, že by to mohlo být jako meditace.
- A neřekl bych... - Já...
...že odloučení je nutně něco špatnýho.
Někdy je to podobný, jako když klekne starej motor,
a abys ho opravila, musíš ho celej rozebrat.
Takže naše manželství je jako starej motor?
- To netvrdím, Lacey. - Tak co teda?
Nechci nad námi lámat hůl.
Opustil jsi mě, Johne.
Ty jsi opustil mě.
Já vím.
Dávno jsem to prkno neviděla. Asi jsem ho vyhodila.
Jo, dobře.
Tak zatím, Lace.
Jsi v pohodě?
Nejsem. Ne.
- Teta Adriana! Koukni! - Jsme v kanceláři vedoucí kampaně,
- kde začíná tiskovka. - Podíváme se po večeři.
- Ne, to musíme vidět. - Potvrdilo se,
že mě má babička skutečně přeplácela.
A to z vašich daní.
DEMOKRAT DO KONGRESU
Je těžké zjistit, že váš idol udělal něco zlého.
Zvlášť když už není mezi námi.
Už nezjistím, co se jí honilo hlavou.
Už jí neřeknu, že mě to štve a přeju si, aby to nedělala.
Ale můžu se to pokusit napravit.
Zveřejním svoje daňová přiznání z let, kdy jsem pracovala
v babiččině kanceláři, a přeplatky daruji místním charitám.
Není to dokonalé řešení, ale aspoň začátek.
Snad máme čas na pár dotazů.
- Adriano. - Iane.
Jak dlouho jste s Ericem Turnerem zase spolu?
To jsem komentovat nepřišla.
- Ale dřív jste spolu chodili, že? - Jak to s tímhle souvisí?
Můžeme se držet tématu, prosím? Zino?
Co říkáte na to, že vás a Erica nazývají králem a královnou New Yorku?
Zino, vážím si vás a vašich novin.
Ale opravdu vás zajímá tohle?
Co moje plány ohledně regulace zbraní,
bezdomovectví a klimatické změny?
A co víc, právě jsem potvrdila, že babička udělala něco velmi neetického.
Kde jsou dotazy na tohle? Já jsem kandidátka.
Věřím ve vyšší vzdělání zdarma,
regulaci nájmů, zdanění bohatých a zdravotní péči všem.
A chci vyřešit bezdomoveckou krizi.
Ať už mě zvolí, nebo ne, nezastavím se,
dokud všichni z ulice nebudou mít střechu nad hlavou.
Nejsem dobrá politička.
Nejsem uhlazená a neumím v tom chodit, zjevně.
Ale budu tvrdě pracovat pro všechny zbavené volebního práva,
protože právě ti to potřebují nejvíc.
A je mi líto, jestli to jistému daňovému pásmu vadí.
Ale pokud se vám nelíbí, co hlásám, tak mě nevolte.
AHOJ. JSEM VŮL. OMLOUVÁM SE.
JSI VZHŮRU?
- Ahoj. - Ahoj, jak ses dneska měl?
Poznal jsem Dee Deeinu dceru.
Já zázračnýho chlapce.
Vyhráváš. Spusť první.
No, hraje Chopina.
Chopina?
Takže je zázračnej i geniální?
Ahoj.
- Úspěšná tiskovka. - Díky.
Vrátila ses ke knězi?
Šli jsme na oběd. Chtěla jsem radu.
Adriano, kvůli mně to nemusíš překrucovat. Nejsem reportér.
Tohle je na hlavu. Proč se cítím provinile?
To ty dáváš před naším vztahem přednost své firmě.
Už od začátku víš, že se vrátím do Ghany.
Jo, ale myslela jsem, že tímhle se to třeba změní.
Tvá představa vztahu je, že pojedu za tebou.
- Jsi zpátečnickej! - Nejde mi jen o firmu.
Jde o mou rodinu. Můj domov.
A co moje práce? Moje rodina? Můj domov?
Hele, nechci se hádat.
Musíš tam odjet.
A já musím zůstat.
A je to smutný, ale je to tak.
Dobře. Tak jo.
Babička mě nakazila neodbytným nutkáním
najít si na tomhle světě cíl a razit si vlastní cestu.
Takovej život si žádá oběti.
Zvlášť od ženy.
Umřela jako 82letá svobodná žena s šíleně ostrými lokty.
Ale poslala mě touhle cestou.
A já po ní musím jít.
Mrzí mě, že se ta fotka dostala ven.
Mrzí mě, že ti ublížila.
S Ericem nechodím. Nejsem jeho královna.
Ale nejsem ani tvoje.
Rozumím.
Kojo, já...
KŘEHKÉ
PŘIDAT TEXT NEBO ODESLAT
DORUČENO
Panebože!
Budeme muset volat hasiče.
Same?
Ty lívance jsou na troud. Proč se ty první nikdy nepovedou?
Dej je mně. Spálený miluju.
Všechno v pohodě?
Celé ráno jsi hrozně nervózní.
Jo, všechno je super.
Dobře.
Mami, zmizely mi boty.
A je to tady.
Postarám se o to.
Geenie, kde jsi je nechala?
CHCEŠ SE PŘIDAT?
Haló?
Dee Dee, sedíte?
Ten pár učinil nabídku.
To byla rychlost.
Vím, že váháte, ale mají vážný zájem.
Když přitlačíme, myslím, že z nich vytáhneme mnohem víc.
Kampak jdeš?
Přestaň mě mačkat, mami.
Nikdy nepřestanu, Zoenečko moje.
- Mám tě děsně ráda. - Já tebe taky.
A je to.
Dee Dee, jste tam?
- Jo, jsem. Jo. - Tak co?
Chci do smlouvy 60denní lhůtu.
A lustr si odvezu s sebou.
Ahoj. To jsi byl ty, že jo?
Ten green.
Jo.
Teda, trubku mi na to nařezal Trent v železářství,
ale zbytek je moje dílo.
Promiň mi to o tvým tátovi.
Fakt mě to mrzí, víš?
Edwarde, měním se.
Věci se mění.
Už u mě nemůžeš spát.
Proč? Jakože už nikdy?
- Už si u sebe nemůžu nechávat kluky spát. - Proč ne?
- Fakt to nechápeš? - Když mě máš ráda, proč to vadí?
Už jsem ženská.
Co jsi byla dřív?
Dostala jsem krámy.
To je mi fuk. V pohodě.
Takhle to na světě prostě chodí. Neber si to osobně.
Tady máš věci.
To už nejsme kámoši?
Občas můžeme dát sraz.
Bude to dobrý, jen...
Ne. Nebude to dobrý.
Pro mě to nebude dobrý.
Najdeš si nový kámoše.
„Zlého ať je dvojnásob. Ohni hoř, pod kotlem top!“
Překlad titulků: Růžena Svobodová