- DU, VI MÅSTE PRATA - OKEJ! NU?
NÄSTA SÖNDAG? PÅ MOP? KL 11:00?
"Vi måste prata?"
Aldrig ett bra tecken.
Mannen. Vad fan, mannen?
Ja! Så ska det se ut.
Bara koncentrera dig. Japp. Ha den redo.
Ja! Så ja! Du gjorde det!
Älskar det.
En gång till. Redo? Slå den hit.
Bra. Rätt så. Där nere.
SKOLBUSS
"Jag skulle själv en rot och fader bliva till många kungar. "
Ursäkta? Kan jag hjälpa dig?
BASERAD PÅ BOKEN AV ANN NAPOLITANO
Ni kan väl sluta behandla oss som välgörenhetsfall
och betala era jäkla skatter?
Återigen, jag gästas av Adriana Washington,
som kandiderar till kongressen i New Yorks 13:e distrikt.
Miss Washington, alla är uppeldade över det här klippet
från ditt examenstal som nu påstås vara socialistiskt.
Tja, jag citerade Shel Silverstein också, men det tittar ingen på.
Nej. Då verkar du mänsklig.
Visst. Ari, när jag sa de sakerna var jag ung och idealistisk.
Jag tittade mycket på West Wing också,
och mitt kunnande gällande sakfrågorna var bara teoretisk.
Sen ger man sig ut i världen och lär sig att det är mer komplicerat än så.
Som du vet så gästade din mormor programmet ofta.
Jag, liksom många andra, högaktade henne så,
men vi har hittat besvärande information om
att din mormor betalade dig mer än de andra assistenterna på kontoret.
Jag ville ge dig en chans att bemöta den anklagelsen.
Det är rent ut sagt falskt. Min mormor följde alla regler.
Uppenbarligen inte riktigt alla. Vi har faktiskt interna budgetar...
LÖNER UNDER TIDSPERIODEN:
...som visar att du tjänade mer än alla andra på din nivå.
- Han satte dit dig. - Jag ska bara in och ut.
Adriana, du är den bästa personen för jobbet.
Och även om det är sant, så var det din mormor som gjorde det. Inte du.
- Folk lär inte hålla dig ansvarig. - De gör tydligen det.
- Har du kollat Twitter? - Du.
Havremjölkslatte från Joe Coffee.
Oroa dig inte. Jag ska inte säga till nån att du dricker sånt elitkaffe.
Natalie väntar i bilen.
Visst. Okej.
Tack för kaffet.
Hejdå.
Det var så lite.
Hej.
Rektorn ringde mig.
Skolkade du från skolan idag?
- Jag antar det. - Du antar?
Jag gick upp till musikrummet, och tänkte spela.
Förlåt att jag inte bad om lov.
Toppen.
Det är toppen att du vill spela musik.
Vi kanske kan se om morbror John kan installera pianot.
Han klarar inte det.
Det är ett piano.
Jag menar, det måste stämmas och resonanslådan måste repareras.
- Flyttgubbarna förstörde det. - Okej. Jag vet.
Jag ska hitta nån som kan laga det.
Får jag gå?
Jag vet att det måste vara svårt för dig att din morbror flyttade så plötsligt.
Jag kände honom knappt.
Edward, du vet... Du kan reglerna. Du får inte äta på ditt rum.
- Jag kan dina regler. - Edward.
- Orka bry sig. - Edward!
- Vad? - Du kan äta var du vill,
men var inte oförskämd och behandla mig inte som om jag vore osynlig!
Jag är en människa, du vet? Jag är en människa.
Ät din smörgås var du vill.
Om det här var ett sätt att undvika att skicka ut bröllopsinbjudningar,
så godkänner jag det.
Vad kom över dig?
Vad menar du?
Det där var bara annorlunda.
Fast jag klagar inte.
Jag antar att jag börjar se fram emot bröllopet.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
VÄGATLAS
Vad är det?
Inget.
Ägarna gjorde ett bra jobb,
- som synes. - Gud. Perfekt.
Raring, ser du takkronan?
- Ett konstverk, eller hur? - Ingår den?
- Jag frågar ägaren. - Okej.
Hej!
Dee Dee, är du hemma?
Hur är det?
- Jag hörde er fråga om takkronan. - Ja.
Det är Murano-glas.
Min make lät flyga hit den från Italien.
- Den är vacker. - Ja.
- Vi älskar ert hem. - Ja.
- Tack så mycket. - Så, jag...
Jag antar att ni vill minska ner lite?
Vi... Ja, vi har redan minskat ner.
Min make dog.
- Herregud. - Jag beklagar.
Minns ni flygkraschen i mars?
- Menar du den med pojken? - Just den, ja.
- Charles satt på plats 4C. - Jösses.
- Jag beklagar. - Vilken tragedi. Dee Dee är så modig.
- Hur som... - Vänta. Får jag?
Hur långt gången är du?
- Fem månader. Japp. - Herregud.
Vänta. Det är en flicka.
- Vi vill faktiskt inte veta. - Nej. Det är en flicka. Vet ni vad?
Jag var gravid med min Zoe när vi köpte det här huset.
- Livets gång. - Ja.
- Vi borde röra på oss. - Hon växte upp här.
Vi växte alla upp här. Och det var... Vi var en familj.
Och sen försvann allt.
Hur som, håll till godo.
- Det finns en underbar pool på baksidan. - Gå och titta på poolen. Så fin.
- Tack, Dee Dee. - Tack.
Det här börjar bli en vana.
Det här låg i atlasen.
Jag är rätt säker på att det är min mormors recept på dumplingsoppa.
Okej.
Tja, det är...
...det var det Brent kom med den kvällen jag kastade ut honom från mitt kontor.
- Sista gången jag såg honom. - Steve...
Det känns som om hela mitt liv har varit en reaktion på Brent.
Han var en jävla röra.
Jag tvingades vara den duktiga sonen.
Efter att han hade dött,
kunde jag känna hur min mor gick i bitar.
Hon bara... gick i jävla bitar.
Jag orkade inte se det.
Så jag friade till Daphne.
- Jag kan inte sluta tänka på dig. - Du måste sluta, Steve.
Jag vet.
Du är förvirrad och det förvirrar mig. Du kan inte komma hit mer.
Jag vet.
Jag skämtar fan inte. Jag menar det.
Jag... Vi ses på gruppmötet.
Jag skrek åt Edward.
Han var kort i tonen, och jag fräste till.
Allt jag gör är fel. Han är ett underbarn på piano. Visste ni det?
Han är typ en konsertpianist,
men han vägrar röra sitt jävla piano, för jag hade sönder det.
Jag anlitade fel flyttgubbar, och förstörde hans piano.
Jag förstörde det. Det är sönder.
Jag klarar det inte.
Och John har lämnat mig. Min make. Min make lämnade mig. Han flyttade ut.
Så var det med det.
Lacey.
- Hej. - Hej.
Jag kan hjälpa dig om du vill. Alltså, inte med Edward.
Jag vet inget om att vara mamma, men jag kan laga pianot.
- På riktigt? - Ja.
Fast det kommer bli väldigt dyrt.
Gud. Jag skojar.
Jag skojar bara.
Jag hjälper dig gärna.
- Tack. - Så klart.
Det här har blivit viralt.
Jag menar, jag blir utfryst.
Dussintals personer och organisationer kräver
- att jag ska hoppa av. - Och?
Vad skulle du göra?
Om nån ifrågasatte min kärlek till gud...
- Ja. - ...och mina insatser för samhället,
skulle jag kämpa till döden för att fortsätta tjäna.
Okej.
Låt oss vara ärliga. Det här är New York-politik.
Skandalen är bara toppen på isberget. Om du vinner det här,
lär du möta utmaningar varje dag tills du drar dig tillbaka.
Jag kan säga vad jag hoppas att du väljer att göra,
jag kan säga hur kapabel jag tycker att du är.
Jag kan säga vilken välsignelse dina tjänster skulle vara för samhället.
Men jag kan inte säga hur mycket du vill det här,
hur mycket du är villig att riskera.
Jag kan inte säga vad ditt hjärta rymmer.
Det vet bara du.
- Jag är glad att du kom till mig. - Ja.
- Eddie.
- Hej. - Tack för att du kom.
Ja. Du sa att du behövde prata?
- Vi går in. Minns du hur man gör? - Ja. Ja, det gör jag.
ÖPPETTIDER
TISDAG TILL SÖNDAG KL 10:00.17:00.
Jag är glad att jag träffade dig, Eddie.
Jag är också glad.
Ibland ser jag honom.
Jag ser honom också.
- Gör du? - Ja.
Pratar du med honom?
Ja. Mycket.
Han håller faktiskt aldrig klaffen.
Du då?
Nej.
När jag ser honom, ser han typ ut att be.
- Skumt. - Ja.
Tja...
...vi har i alla fall varandra.
Eddie, jag kan inte träffa dig mer.
Va? Jag ska inte röra dig. Förlåt. Jag borde inte ha rört din hand.
Det är inte därför. Det var det jag behövde säga.
Du fick mig att åka hela vägen hit
för att säga att du inte kan träffa mig mer?
Jag behövde säga det till Jordan också.
Jag kan inte träffa nån av er mer.
Jag måste lägga det här bakom mig.
Lycka till, Eddie.
Inga fler sms, okej?
Vänta. Jag...
Du. Du. Eddie.
Gud, jag sa ju det.
"Vi måste prata" är aldrig positivt.
- Måste jag bada idag? - Ja, systerdotter.
- Kan vi inte gå till parken istället? - Nej, systerdotter.
- Varför? - Du badade inte igår.
Och om jag badar två gånger imorgon?
- Det funkar inte så. - Varför inte?
SETT PÅ STAN: KONGRESSKANDIDAT ADRIANA WASHINGTON
MYSER I HARLEM
Hej.
- Hej, Adriana. - Hej.
- Vad händer här? - Hur mår Eric?
- Hur vet du att jag träffade Eric? - För att jag bor här på jorden.
- Har du stängt alla appar? - Ja, faktiskt. Vad har hänt?
Herregud.
Ja, precis. Ni är kung och drottning av Harlem.
Vi dejtar inte.
- Vem bryr sig? - Jag bryr mig. Och...
- Kojo? - Nej.
- Han ska till Ghana. - Det är inte poängen.
Det här är en lögn, och den finns överallt.
Först och främst, det är bra press, vilket vi behöver.
För det andra, Eric är en jävla drömprins.
- Herregud. - Han gillas av alla kön,
alla etniciteter, alla politiska tillhörigheter.
Folk kommer att rösta på dig om de tror att du går hem med honom.
Först bad du mig ljuga och säga att jag inte tror på det jag sa i talet,
- och nu ska jag ljuga om en pojkvän? - Vi ljuger inte. Vi bekräftar bara inte.
Adriana, det är val om en vecka. Låt folk tro vad de vill
- i en vecka. - Herregud.
Det här är så stört.
Lilla vän.
Köket är nyrenoverat. Nya vitvaror.
Man kan inte få bättre för det priset.
- Jag låter er diskutera saken. - Visst, tack.
Okej, om du inte gillar det så finns det andra hus att se.
Jag vet att det är en mindre storlek och en annorlunda livsstil,
men att ha finansiell trygghet kommer att kännas som en lättnad.
Jag måste prata med Zoe.
- Din dotter? - Jag har inte...
Jag har inte sagt nåt om det här.
Inget om pengarna, eller hennes fars "liv i LA".
Tills jag berättat för henne...
- ...kommer inget att förändras. - Jag tror att det vore klokt.
- Det är klokt. Det är det. Tack. - Ja.
Det är riktigt klokt. Jag behöver ha dig där, givetvis.
Vänta, vad... pratar du om?
- På grund av det finansiella. - Men...
Jag kan inte... Det kan jag inte. Det är ju det du gör.
Liksom... Du är så imponerande när du pratar om såna grejer.
Hon kommer lyssna på dig.
Om jag försöker säga nåt om det, kommer hon bara köra över mig.
Nej, det här känns som en mor-dotter-grej.
- Du vet? Det... - Vi kommer bättre överens.
Det är bättre mellan oss, men det är fortfarande en...
Du vet, kommunikationen är fortfarande väldigt känslig.
Jag tror att om du är där, skulle vi bete oss som människor.
- Det låter inte som en bra plan. - Vi gör det ikväll. Kan vi göra det ihop?
Jag måste få det gjort. Kl 19:00 ikväll. Kom hungrig så lagar jag mat åt dig.
- Nyttigt. Jag vet att du äter hälsosamt. - Ja. Nej...
Tack för det här.
Herregud. Jag vet inte vad jag skulle göra utan dig.
Vad tycker du om lägenheten?
Jag sliter hellre hjärtat ur kroppen och förblöder innan jag bor här, men tack.
Vi ska tänka på saken.
Ta en bild.
Hurra!
- Flyttgubbarna verkligen förstörde det. - Vem är du?
Jag heter Amanda.
Jag är en av din mosters vänner från sorgegruppen.
Har du också förlorat nån?
Min fästman, Brent. 19D.
Jag minns honom inte. Förlåt.
Ingen fara. Jag tänkte inte fråga.
Det här är ett väldigt fint piano.
Min bror sa att enda skälet att spela ett instrument var för att få tjejer.
Ett skäl så gott som något.
Den enda tjejen jag gillar är... min döda brors flickvän.
Tja, jag är intresserad av min döda fästmans bror, så...
- På riktigt? - Ja. Säg inget till nån.
Nej.
Det här är ett fint instrument.
Det var min fars.
- Var han din lärare? - Ja.
När jag var liten så brukade han spela, och jag la mina händer över hans.
Mest Chopin.
Den första var Nocturne 19 i E-moll.
Men när jag var runt åtta så blev jag bättre än han,
så mina föräldrar skaffade en riktig pianolärare.
Men det var... Det blev aldrig samma sak.
Pianot att kommer lagas och stämmas, ifall du vill spela igen.
Val, eller hur?
Ja, val.
Vad tänker du göra med din döda fästmans bror?
Ignorera det. Gå vidare med mitt liv.
Visst.
Det var exakt så Mahira sa.
Även om du inte vill dejta honom, snubben har precis förlorat sin bror.
Du vet? Ge honom en chans.
DU, JAG VILLE BARA
DU, JAG VILLE BARA BE OM URSÄKT FÖR MITT BETEENDE PÅ LOPPISEN.
INGA PROBLEM.
SÅLDES MINA TRÄNINGSBAND?
NEJ. MEN JAG HAR ANVÄNT DEM.
LÄGG AV. OM DU BLIR RIPPAD, KOM INTE TILL BAREN.
DU KOMMER FÅ SLÅ DIG FRI.
FRÅN DIG OCKSÅ?
DU KAN JU FÖRSÖKA.
DIN TUR.
FOTON
Jag bjöd in Steve till middag så han kunde hjälpa till att förklara
den finansiella situationen, för den är lite komplicerad.
Så, du vet...
- Steve? - Okej.
Till att börja med,
din far köpte en lägenhet i Los Angeles som,
dessvärre köptes när marknaden stod högt.
Fastigheter är det bästa man kan investera i, så...
Ja, oftast är det så, men inte när man är arbetslös och skuldsatt.
Vi har inga skulder. Och min far var inte arbetslös.
Tja, gumman,
han hade blivit av med jobbet.
- Lämnade han Leighton? - Tekniskt sett så blev han sparkad.
- Han var företagets nummer två, mamma. - Jag vet.
Eller, jag vet inte. Jag vet inget om detaljerna.
Han sa inget till mig. Han sa inget till dig. Chockerande.
Jag vill inte älta det,
för jag vill verkligen... Jag vill gå vidare...
- Vill du gå vidare med Steve? - ...mot framtiden.
Nån snubbe från din sorgegrupp? Är det han... På riktigt?
- Ta inte illa upp. - Nej, det är ingen fara.
- Jag kanske ska lämna er ifred. - Nej, förklara siffrorna.
- Förklara siffrorna, Steven. Tack. - Okej.
Ni har ungefär tre miljoner dollar i skulder.
Men den summan kommer öka exponentiellt
- om den inte åtgärdas omedelbart. - Va?
- Men det finns... en plan. Förklara planen. - Ni kan få tillbaka er solvens,
men det kommer att kräva lite uppoffringar.
- Uppoff... Vad då för uppoffringar? - Först och främst, måste ni sälja huset.
- Vilket hus? - Det här huset.
Vårt hus? Är det din plan? Att sälja vårt hus?
- Det ingår i planen. - Jaså, det ingår i planen? Okej.
- Ni måste även minska på spenderandet. - Minska hur?
Minska alla slags utgifter.
Kläder, mat, resor, utbildning.
- Utbildning? - Nej. Definitivt...
- Det har definitivt inte bestämts. - Wow.
- Pratar han om college? - Vi undersöker finansiellt stöd.
Vi kan ta reda på vad du kvalificerar för, men ärligt,
- det kommer bli en utmaning. - Förväntas jag bara hoppa av Barnard?
Nej. Jag föreslår att du byter skola. CUNY-skolorna är bra.
- Brooklyn College, City College, Queens. - Herregud. Vet ni vad?
- De håller budget. - Fan i det.
Jag ska åka på min resa för jag har också planer.
- Planer att resa. - Nej. Ingen ska nånstans.
Ingen ska nånstans. För helvete, Steve! Jag sa ju att Barnard var tabu.
Gumman, din fars dåliga finansiella beslut ska inte förstöra ditt liv.
Nej, mamma. Skyll inte på honom. Pappa älskade oss. Han älskade oss.
Och han kanske överspenderade, men alla extravaganser var vårt fel.
Dina jävla smycken, dina shoppingrundor,
våra överdådiga semestrar som du arrangerade.
Han gjorde aldrig nåt för sig själv.
Han gjorde aldrig nåt för sig själv... Kul.
- Allvarligt? - Ja, allvarligt.
Han var fan den vettiga, och nu är jag fast med dig!
Och jävla Steve!
Han var den vettiga och jag är galningen?
- Ja, du bara skriker! - Vet du vad, raring?
Du måste se det här. Kolla på de här högarna...
Allt det här är räkningar.
- Räkningar vi inte kan betala. - Okej.
Och saker som han... Som din far la pengar på.
Du är galen.
- Han la 1,2 miljoner dollar... - Varför viftar du...
- Se på dem. - Det räcker.
- Du måste inse vad din far... - Nu räcker det.
Fan också.
- Herregud. - För helvete.
- Helvete! - Steve, är du okej?
- Herregud. - Åh, nej.
- Herregud. Jag måste gå. - Är den okej... Är den bruten?
- Jävla skit. Helvetes jävla... - Zoe!
Hej. Hejsan.
Jag ska låna toan innan vi går. Kommer snart.
- Vad gör du här ute? - Jag tänkte hämta min paddelbräda.
Förlåt. Jag borde ha ringt först. Jag bara... Det var...
Amanda från gruppen. Hon ska stämma pianot.
Visst. Spelar Edward igen?
- Jag vet inte, John. - Okej.
Du har väl inte använt brädan på fem år?
Jag vet. Jag tänkte bara att det var dags att börja igen.
Jag har tid över
- Och, jag tror inte... - Jag...
...att en separation måste vara nåt negativt.
Ibland kanske det är som en bilmotor som går sönder,
som man måste plocka isär helt för att kunna laga.
Säger du att vårt äktenskap är som en gammal bilmotor?
- Så menade jag inte, Lacey. - Vad menade du då?
Jag vill inte ge upp om oss.
Du lämnade mig, John.
Du lämnade mig.
Jag vet.
Jag har inte sett brädan på flera år. Jag tror jag kastade den.
Ja, okej.
Vi ses, Lace.
Är du okej?
Jag är inte okej. Nej.
- Det är moster Adriana! Titta! - Vi sänder live
från kampanjkontoret, och presskonferensen ser ut
- att börja strax. - Det är matdags. Vi ser på tv sen.
- Glöm det. Vi måste titta. - I veckan bekräftades
att min mormor överbetalade mig när jag arbetade för henne.
Överbetalade mig med era skattepengar.
Det är svårt att få veta att nån man idoliserat gjort fel,
särskilt när personen inte finns hos oss längre.
Jag kommer aldrig få veta hur hon tänkte.
Jag kan inte berätta att jag är arg, att jag önskar hon inte hade gjort så.
Det jag kan göra är att åtgärda saken.
Jag ska publicera mina deklarationer från åren jag arbetade
på min mormors kontor, och jag tänker donera överskottet
till välgörenhet.
Det är inte en perfekt lösning, men det är en början.
Jag tror vi hinner med några frågor.
- Adriana. - Ian.
Hur länge har du och Eric Turner varit ihop igen?
Det var inte det jag kom hit för att diskutera.
- Men ni har dejtat tidigare, eller hur? - Hur är det relevant?
Kan vi hålla oss till ämnet? Zina, ja?
Vad säger du om att folk kallar dig och Eric
för New Yorks kung och drottning?
Zina, jag respekterar dig och din tidning...
...men är det verkligen det du vill fråga om?
Inte om mina planer för att bemöta vapenvåld,
hemlöshet och klimatförändringen?
Eller ännu hellre,
jag bekräftade just att min mormor gjorde nåt ytterst oetiskt.
Varför frågar ni inte om det? Jag är kandidat.
Jag tror på gratis utbildning,
hyresreglering, förmögenhetsskatt, hälsovård för alla
och jag vill lösa hemlöshetskrisen.
Oavsett om jag blir vald eller ej, kommer jag inte ge mig
förrän alla som sover på gatan har tak över huvudet.
Jag är inte en skicklig politiker.
Jag är inte smidig eller bra på att spela spelet, uppenbarligen.
Men jag kommer att kämpa för dem som berövats sina rättigheter,
för det är de som är i störst behov.
Och jag beklagar om det förolämpar dem i en viss skattetabell.
Men om ni inte gillar det jag står för - rösta inte på mig.
HEJ. JAG ÄR EN IDIOT. FÖRLÅT MIG.
ÄR DU DÄR?
- Hej. - Hej. Hur var din dag?
Jag träffade Dee Dees dotter.
Jag träffade mirakelpojken.
Du vinner. Du får börja.
Tja, han spelar Chopin.
Chopin?
Så han är både mirakel och geni?
Hej.
- Lyckad presskonferens. - Tack.
Är du ihop med prästen igen?
Vi åt lunch. Jag ville ha hans råd, det var allt.
Adriana, du behöver inte vinkla det för min skull. Jag är ingen reporter.
Det här är löjligt. Varför känner jag mig skyldig?
Det är du som sätter ditt företag framför vår relation.
Du visste att jag skulle till Ghana när vi blev tillsammans.
Ja, men jag kanske trodde att de planerna skulle förändras.
Din plan för förhållandet är att jag flyttar till Ghana.
- Så bakåtsträvande. - Det är inte bara mitt företag.
Det är min familj, mitt hem.
Och mitt företag då? Min familj? Mitt hem?
Jag vill inte gräla.
Du måste vara där.
Och jag måste vara här.
Det är sorgligt, men det är så det är.
Okej.
Min mormor smittade mig med ett våldsamt behov
av att finna mitt syfte i den här världen. Bana min egen väg.
Att leva så kräver vissa uppoffringar.
Framförallt för en kvinna.
Hon dog som ensamstående 82-årig kvinna, full av bitterhet,
men hon visade mig vägen.
Och jag måste följa den.
Jag är ledsen att bilden kom ut.
Jag är ledsen att det sårade dig.
Eric och jag är inte ihop. Jag är inte hans drottning.
Men jag är inte din heller.
Jag förstår.
Kojo, jag...
BRÄCKLIGT HANTERAS MED FÖRSIKTIGHET
LÄGG TILL KOMMENTAR ELLER SKICKA
SKICKAT
Herregud. Vi lär bli tvungna att ringa brandkåren.
Sam?
De här pannkakorna är så brända. Varför blir de första alltid katastrof?
Ge dem till mig. Jag älskar brända pannkakor.
Är allt bra?
- Du har varit spattig hela morgonen. - Ja, allt är toppen.
Okej.
Mamma, mina skor har försvunnit.
- Då var det dags. - Jag hämtar henne.
Geenie Bean, var ställde du dem?
VILL DU VARA MED?
Hallå?
Dee Dee, sitter du ner? Det där paret har lagt ett bud.
Det gick fort.
Jag vet att du var osäker, men de vill köpa det.
Ger vi dem ett aggressivt motbud, kan vi nog få mer än begärt pris.
Vart ska du?
Sluta krama mig, mamma.
Jag kommer aldrig sluta krama dig, min Zoeskies.
- Jag älskar dig så mycket. - Jag älskar dig, mamma.
Jag har dig.
Dee Dee, är du där?
- Jag är här. - Och?
Jag behöver få det avslutat inom 60 dagar.
Och takkronan kommer med mig.
Hej. Det var du, va?
Greenen?
Ja.
Eller, Trent på Home Depot skar till PVC-rören,
men ja, jag gjorde resten.
Förlåt för det jag sa om din pappa.
- Jag är verkligen ledsen, okej? - Edward, jag förändras.
Saker och ting förändras.
- Du kan inte sova över mer. - Varför? Nånsin?
Jag kan inte låta en pojke sova i mitt rum längre.
- Varför inte? - Måste jag säga det rakt ut?
Om du gillar mig, vad är då problemet?
Jag är en kvinna nu.
Vad var du innan?
Jag har fått min mens.
Jag struntar i sånt. Det gör inget.
Det är... Det är så världen fungerar. Det är inget personligt.
Här är alla dina grejer.
Är vi inte vänner längre?
Vi kan hänga ibland.
Det kommer ordna sig. Det är...
Nej. Det kommer inte att ordna sig.
- Inte för mig. - Du kommer få nya vänner.
..."runt kring kitteln nu i ring! Gryta bubbla, brasa brinn!"
Undertexter: Victoria Heaps