НАМ ТРЕБА ПОГОВОРИТИ ДОБРЕ! ЗАРАЗ?
У НЕДІЛЮ? В МОХУ? 11:00?
«Нам треба поговорити»?
Таке добрим не буває.
Пацан. Що... Чувак, якого хера?
Так! Молодець.
Зосередься. Так. Тримай напоготові.
Так! Ти зрозуміла!
Кльово.
Ану ще раз. Готова? Бий сюди.
Добре. Правильно. Знизу.
МАКБЕТ
«Я стану предком незліченних королів».
Вибач. Ти щось хотів?
РІВЕРВ'Ю, СЕРЕДНЯ ТА СТАРША ШКОЛА
ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ ЕНН НАПОЛІТАНО
МИЛИЙ ЕДВАРДЕ
ПЕНСИЛЬВАНСЬКИЙ УНІВЕРСИТЕТ
Може, не ставтеся до нас як до нужденних,
а заплатіть кляті податки?
У нашій студії знову Адріана Вашингтон,
яка балотується в Конгрес від 13-го округу Нью-Йорка.
Міс Вашингтон, усіх поставило на вуха це відео
з вашої випускної промови. Кажуть, це соціалізм.
Я ще й Шела Сільверстейна цитувала, але таке нікому не цікаво.
Бо це зробило б вас людиною.
Точно. Арі, коли я все це говорила, я була ще зовсім юна ідеалістка.
Я часто дивилася серіал «Західне крило»,
і розуміння цих проблем у мене - суто теоретичне.
Але вже в реальному світі
ти розумієш, що все набагато складніше.
Як ви знаєте, вашу бабусю часто запрошували в це шоу.
Як і багато людей, я
надзвичайно її шанував...
але до нас потрапили тривожні дані
про те, що бабуся платила вам більше, ніж іншим помічницям в офісі.
Я даю вам шанс відповісти на це звинувачення.
Це махрова неправда.
Бабуся все робила за протоколом.
Ну, здається, таки не все.
У нас тут є внутрішня бухгалтерія...
РОУЗ ВАШИНГТОН ЗАРПЛАТА ПЕРСОНАЛУ:
...з якої випливає, що вам платили більше, ніж іншим вашого рівня.
Він тебе підловив.
Я забігла на секунду.
Адріано, ти найкраща претендентка на цю посаду.
Та навіть якщо звинувачення правдиве, це робила бабуся. Не ти сама.
- Люди не скажуть, що ти винна. - Та чомусь кажуть.
- Ти читав Твіттер? - Слухай.
Лате з вівсяним молоком з «Кави Джо».
Не бійся, ніхто не дізнається, що ти п'єш таку елітну каву.
Наталі чекає в машині.
Зрозуміло. Гаразд.
Дякую за каву.
Бувай.
Нема за що.
Салютик.
Мені телефонував директор.
Ти сьогодні втік зі школи?
Мабуть.
Мабуть?
Я піднявся в актову залу, думав пограти.
Вибач, що тебе не спитав.
Це чудово.
Чудово, що ти думаєш про музику.
Попросимо дядька Джона поставити рояль.
Він не зможе.
Це ж рояль.
Тобто його треба настроювати,
а дека потребує ремонту.
- Перевізники її знищили. - Добре. Зрозуміла.
Я знайду когось, поремонтуємо.
Можна я піду?
Я розумію, тобі, мабуть, дуже важко,
бо дядько так раптово виїхав.
Я майже його не знав.
Едварде, ти знаєш, що... є правила.
Не можна їсти в кімнаті.
- Знаю правила. - Едварде?
- То й що? - Едвард!
- Що? - Їж собі, де хочеш,
але не смій мені хамити й обходитися, як з невидимкою!
Я людина, розумієш? Я людина.
Їж свій сандвіч, де хочеш.
Якщо так ми петляємо від розсилання весільних запрошень,
то я схвалюю.
Що на тебе найшло?
Що ти маєш на увазі?
Цього разу було інакше.
Хоча я не скаржуся.
Мабуть, мене збуджує перспектива весілля.
Я тебе люблю.
І я тебе люблю.
РЕНД МАКНЕЛЛІ АТЛАС ДОРІГ
А що це?
Нічого.
Власники постаралися,
- як бачите. - Яка краса.
Ти бачила люстру?
- Дивовижна. - Її продають з будинком?
- Я спитаю. - Добре.
Здрастуйте!
Ді Ді, не знав, що ви вдома.
Як ви?
- Я чула, ви питали про люстру. - Так.
Це венеційське скло.
Чоловік замовив її з Італії.
- Вона прекрасна. - Так.
- У вас дуже гарний дім. - Так.
- Щиро дякую. - То ви...
вирішили переїхати в менший будинок?
Ми... Так, нас уже менше.
Чоловік загинув.
- Боже мій. - Дуже співчуваю.
Так, пам'ятаєте, літак упав у березні?
Той, з хлопчиком?
Саме той.
Чарльз був у кріслі 4C.
Господи Ісусе.
Дуже вам співчуваю.
Яка трагедія. Ді Ді - надзвичайно хоробра жінка.
- Коротше... - Стійте. Можна?
Який у вас термін?
- П'ять місяців. Ага. - Боже мій.
Стривайте. Це дівчинка.
- Ми не хочемо знати. - Ні.
Я бачу, це дівчинка. Знаєте що?
Я носила під серцем свою Зої, коли ми купили цей будинок.
- Коло життя. - Так.
- Ходімо далі. - Вона тут виросла.
Ми всі тут виросли, розумієте? І це було... У нас була сім'я.
А потім усе зникає.
Однак приємного огляду.
- За будинком - дивовижний басейн. - Гляньте басейн. Чудовий.
- Дякую, Ді Ді. - Дякую.
Це вже стає звичкою.
Це лежало в тому атласі.
По-моєму, це бабусин рецепт пельменів з бульйоном.
Ясно.
Ну, це...
Брент приніс їх мені того вечора, коли я вигнав його з офісу.
- Коли я востаннє його бачив. - Стів...
Таке враження, що все моє життя було реакцією на Брента.
У нього все було чортзна-як.
А я завжди мусив бути хорошим сином.
А після його смерті...
я відчув, що мама не витримує.
Вона просто... розвалювалася на шматки.
Я не міг на це дивитися.
Тому покликав Дафні заміж.
Не перестаю думати про тебе.
Треба перестати, Стів.
Я розумію.
Ти заплутався, і мене вганяєш у ступор.
Не приходь сюди більше.
Так. Я розумію.
- Я не вимахуюся. Серйозно. - Добре.
Тоді до зустрічі на групі.
Ага.
Я накричала на Едварда.
Він хамив, і я на нього накинулася.
Я все роблю неправильно. Він фортепіанний вундеркінд. Ви знали?
Типу концертний піаніст,
але він не хоче торкатися довбаного піаніно, бо я його зламала.
Не тих перевізників найняла і вбила піаніно.
Я його зламала. Воно зламане.
Я не можу.
А ще Джон пішов. Мій чоловік.
Мене чоловік покинув. З'їхав з дому.
Отакі пироги.
Лейсі.
- Слухай. - Так.
Якщо хочеш, я допоможу. Не з Едвардом.
Я не вмію бути мамою, але можу полагодити піаніно.
- Правда? - Так.
Тільки по грошах вийде дуже дорого.
Та я жартую.
Я жартую.
І з радістю допоможу.
- Дякую. - Нема за що.
Це відео завірусилося.
Мені кінець.
Десятки людей та організацій закликають
- мене зняти кандидатуру. - І?
Що б ти зробив?
Якби не вірили в мою любов до Бога...
- Так. - ...моє служіння громаді,
я до скону воював би за право служити.
Ясно.
Будьмо чесні. Це нью-йоркська політика.
Цей скандал - вершина айсберга.
Якщо ти виграєш перегони,
у тебе щодня будуть нові виклики, до самої пенсії.
Тож я можу сказати, якого рішення від тебе сподіваюся,
можу сказати, яка ти, на мою думку, здібна.
Яким благословенням стане твоє служіння цій громаді.
Та не можу сказати, чи прагнеш ти цього,
чи готова ризикувати.
Не можу сказати, що в тебе на душі.
Це тільки ти знаєш.
- Я радий, що ти до мене прийшла. - Так.
- Едді.
- Привіт. - Дякую, що прийшов.
Так. Ти сказала, тобі треба поговорити?
Давай зайдемо.
- Пам'ятаєш, як це робиться? - Так.
Пам'ятаю.
Я рада знайомству з тобою.
Я теж радий.
Інколи я його бачу.
Я теж його бачу.
Правда?
Так.
Ти з ним говориш?
Так. Часто.
Взагалі-то він не затикається.
А ти?
Ні.
Коли я його бачу, він дивиться так, наче молиться.
- Дивно. - Так.
Ну...
ми одне одного підтримуємо.
Ми з тобою більше не побачимося.
Що? Я не торкатимуся. Вибач. Даремно взяв за руку.
Ні, не тому. Це те, що я прийшла тобі сказати.
Ти змусила мене їхати аж сюди,
щоб сказати: «Більше не побачимося»?
Я повинна була і Джордану це сказати.
Я вас обох більше не побачу.
Я мушу закрити цю сторінку.
Щасти тобі, Едді.
Не пиши мені більше.
Стій. Я...
Гей. Едді.
Боже, я ж тобі казав.
«Треба поговорити» добрим не буває.
А точно треба купатися?
Так, племінничко.
А може, краще підемо в парк?
Ні, племінничко.
- Чому? - Ти вчора не купалася.
А якщо завтра я скупаюся двічі?
- Так не вийде. - Чому?
ПОМІЧЕНО: КАНДИДАТКА АДРІАНА ВАШИНГТОН
НЕВИМУШЕНЕ СПІЛКУВАННЯ В ГАРЛЕМІ
Привіт.
- Адріано. - Салют.
- Чого всі так дивляться? - Як там Ерік?
Як ти знаєш, що ми бачилися?
Бо я живу на цій землі.
Ти всі додатки вимкнула?
Так. Що сталося?
Господи.
Точно. Ви з ним - король і королева Гарлему.
Ми не зустрічаємося.
- Кому яке діло? - Мені. І...
- Коджо? - Ні.
- Він вертається в Гану. - Не в тому суть.
По інтернету гуляє брехня.
По-перше, це хороший піар, який нам дуже потрібен.
А по-друге, Ерік - красунчик.
- Господи. - До нього прихильні люди всіх гендерів,
усіх етнічних груп і політичних поглядів.
Люди за тебе проголосують, якщо вважатимуть, що ти з ним.
Спочатку ти хочеш, щоб я брехала
про те, що мій випускний спіч нещирий,
а тепер я маю брехати про бойфренда?
Ми не брешемо. Не спростовуємо, от і все.
Адріано, до виборів менше тижня.
Хай люди вірять у бажане
- один тиждень. - Боже мій.
Це брехлива херня.
Дитинко.
На кухні свіжий ремонт. Нові прилади.
Кращого за таку ціну не знайти.
- Можете обговорити. - Дякую.
Якщо тобі не подобається, можемо подивитися інші.
Я розумію, це інший рівень, інший спосіб життя,
але матеріальна забезпеченість зніме величезний тягар з твоїх плечей.
Треба буде поговорити з Зої.
- Дочкою? - Я не...
я їй про це нічого не казала.
Ні про гроші, ні про батькове «життя в Л.А.».
Доки я їй не розповім...
нічого не зміниться.
Я думаю, це дуже розумно.
- Розумно. Так. Дякую. - Так.
Дуже розумно. Але треба, щоб ти був присутній.
Стій, про що ти говориш?
- Через фінансові моменти. - Але...
Я не зможу пояснити.
Це ж твоя робота.
Це... Ти так авторитетно говориш про ці моменти.
Тебе вона слухатиме.
А якщо я спробую, вона розкатає мене бульдозером.
Мені здається, це розмова між матір'ю та дочкою.
- Розумієш? Це... - Ми вже ладнаємо.
Наші стосунки поліпшилися, та все ж і досі є...
Таке враження, що система комунікації
все ще дуже крихка.
А при тобі ми будемо поводитися по-людськи.
По-моєму, невдалий план.
Сьогодні ввечері. Зможемо?
Мені треба це зробити. О сьомій вечора.
Приходь голодний. Я щось приготую.
- Корисне. Ти їси здорову їжу. - Так. Ні, я не...
Дуже вдячна.
Боже. Що б я без тебе робила, не знаю.
Що скажете про квартиру?
Я радше вирву собі серце і спливу кров'ю,
ніж тут житиму, але дякую.
Ми подумаємо.
Сфоткай.
Ура!
Перевізники його роздовбали.
А ви хто?
Аманда.
Тітчина подруга зі скорботної групи.
Ви теж когось втратили?
Нареченого. Брента. 19D.
Я його не запам'ятав. Вибачте.
Нічого. Я не збиралася питати.
Такий чудовий рояль.
Брат казав, що на інструменті грають, щоб зацікавити дівчат.
Причина, не гірша за інші.
А мені подобається лише дівчина покійного брата.
А я запала на брата покійного нареченого, тому...
- Чесно? - Так. Нікому не кажи.
Не скажу.
Це хороший інструмент.
Належав татові.
- Тебе тато навчав? - Так.
Як я був зовсім малий, він грав, а я клав свої руки на його.
Переважно Шопен.
Перший був «Ноктюрн No19 мі мінор».
Але у вісім років я вже грав краще за нього,
тому батьки знайшли мені справжнього вчителя.
Але це вже було не те.
Ми його поремонтуємо і настроїмо.
Може, з'явиться настрій пограти.
У нас є вибір, так?
Так, вибір є.
А що ви думаєте робити з братом нареченого?
Не звертати уваги. Жити далі.
Ясно.
Магіра так і сказала.
Нехай ви не хочете з ним зустрічатися, але він втратив брата.
Розумієте? Може, будьте з ним м'якші.
ПРИВІТ ПРОСТО ХОТІВ
ХОТІВ ПОПРОСИТИ ВИБАЧЕННЯ ЗА ТЕ, ЩО ВІДШИВ
НА ГАРАЖНОМУ РОЗПРОДАЖІ.
НІЧОГО СТРАШНОГО.
МОЇ ЕЛАСТИЧНІ СТРІЧКИ ПРОДАЛИСЯ?
НІ. АЛЕ Я ТРЕНУЮСЯ З НИМИ САМ.
ТА НУ. СТАНЕШ КАЧКОМ,
ТО КРАЩЕ НЕ ПРИХОДЬ У БАР.
САМ БУДЕШ ВІДБИВАТИСЯ.
ВІД ТЕБЕ ТЕЖ?
ПОКАЖИ, НА ЩО ЗДАТЕН.
ТВОЯ ЧЕРГА.
Я запросила Стіва на вечерю, щоб він допоміг прояснити
фінансову ситуацію, бо вона трохи складна.
От якось так...
- Стів. - Гаразд.
Ну... Почнемо з того,
що твій тато купив кондо в Лос-Анджелесі, але,
на жаль, цю покупку було здійснено на піку ринку.
Нерухомість - найкраща з усіх можливих інвестицій. Тому...
Часто так і є,
але не тоді, коли ти безробітний і в боргах.
Ми не в боргах, а тато не був безробітний.
Ну...
донечко,
він справді втратив роботу.
Він звільнився з «Лейтон»?
Я думаю, формально його звільнили.
Мамо, він був другою людиною в компанії.
Я знаю.
Тобто не знаю, бо я подробиць теж не знаю,
розумієш? Він і мені не сказав. Мені,
тобі не сказав. Це шок.
Я не хочу зациклюватися,
бо я дуже... хочу рухатися далі...
- Рухатися далі зі Стівом? - ...у майбутнє.
Лівим чуваком з групи скорботи? Це він... Серйозно?
- Без образ, мабуть. - Ні, все гаразд.
- Краще я вас покину. - Ні, поясни в цифрах.
- Стівене, цифри. Дякую. - Добре.
Ваш борг - приблизно три мільйони доларів.
Але ця сума стрімко зростатиме,
- якщо негайно з нею не розібратися. - Що?
Але є план.
Поясни план.
Ви повернете платоспроможність,
але для цього потрібно дечим пожертвувати.
Пожертву... Чим пожертвувати?
Насамперед доведеться продати будинок.
- Який будинок? - Цей.
Наш будинок? Такий у вас план? Продати наш будинок?
- Це частина плану. - Тільки частина? Супер.
Ще треба урізати витрати.
Як урізати?
На видатки всіх видів.
Одяг, їжа, подорожі, освіта.
- Освіта? - Ні. Однозначно...
- Це однозначно ще не вирішено. - Ого.
- Він про коледж? - Ми шукаємо фінансову допомогу. Це не...
Побачимо, на що ви можете претендувати, та якщо чесно,
це буде складно.
То я маю покинути Барнард, типу, назавжди?
Ні. Я раджу перевестися. СУНІ чудовий.
- Бруклінський, Сіті-Коледж, Квінс. - Боже. Знаєте що?
- Усе бюджетно. - До сраки.
Я поїду в подорож, бо в мене теж є плани.
- Плани подорожувати. - Ніхто нікуди не їде.
Ніхто нікуди не їде.
Пішов ти, Стів!
Я ж казала, Барнард не чіпаємо.
Доню, я не хочу, щоб татова фінансова безпорадність зіпсувала тобі життя.
Ні, мамо. Не звалюй усе на нього.
Тато нас любив. Він нас любив.
І нехай він витрачав забагато, але всі надмірні забаганки були наші.
Твої всрані коштовності, твої шопінги,
наші відпустки по-багатому, які ти організувала.
Він для себе ніколи нічого не робив.
Він для себе ніколи нічого не роб... Смішно.
- Серйозно? - Так, серйозно.
У нас він був психічно здоровий, а я лишилася з тобою!
І з довбаним Стівом!
Він був здоровий, а я божевільна?
- Послухай свій вереск! - Знаєш, доцю.
А подивися на це. Глянь, які кучугури...
Усе це - рахунки.
- Яких ми не можемо сплатити. - Так.
І те, на що він... На що твій батько викидав гроші.
Ти психована.
- Витратив 1,2 мільйона... - Тицяєш мені це лайно?
- Подивися. - Досить.
- Усвідом, що твій татусь... - Дівчата, годі.
Ой, чорт.
- Боже. - Охрініти.
- Бляха! - Стів, боляче?
- Господи. - О, ні.
Боже. Я йду звідси.
Усе норма... Не зламав?
- Боже, яка херня. Твою ж... - Зої!
Привіт.
Взагалі-то я ще хотіла в туалет зайти, перед тим як поїдемо.
Я зараз.
Що ти тут забув?
Приїхав забрати сапборд.
Вибач. Треба було подзвонити.
Я просто... А це...
Аманда з групи. Настроювала рояль.
Ясно. Едвард знову грає?
- Я не знаю, Джон. - Добре.
Ти на ту дошку не ставав скільки, п'ять років?
Ну так. Подумав, що непогано було б знову спробувати.
Тепер є вільний час, і це може бути як медитація.
- І я думаю... - Я...
...що жити нарізно не так уже й погано.
Може, іноді це як поломка двигуна в старій машині,
і щоб відремонтувати, треба його розібрати.
Ти порівнюєш наш шлюб з двигуном старої машини?
- Лейсі, я не це мав на увазі. - А що?
Я не хочу ставити на нас хрест.
Ти мене покинув, Джон.
Ти покинув мене.
Я знаю.
Я багато років не бачила того борда. Здається, викинула.
Ну добре.
Ще побачимося, Лейс.
Ти в нормі?
Я не в нормі. Ні.
- Адріана! Дядьку, глянь! - Ми в ефірі,
в офісі кампанії, і схоже, що пресконференція
- от-от почнеться. - Вечеряймо. Потім телик подивимося.
- Ні. Дивимося. - Недавно ми підтвердили,
що бабуся переплачувала мені за роботу.
Переплачувала грішми з ваших податків.
АДРІАНА ВАШИНГТОН
ДЕМОКРАТ У КОНГРЕС США
Важко дізнаватися, що твій ідол щось порушив,
особливо якщо ця людина вже не з нами.
Я ніколи не дізнаюся, що її спонукало.
Не можу їй сказати, яка я зла, як я шкодую про її вчинок.
Але в моїх силах спробувати все виправити.
Я опублікую свої податкові декларації за всі роки роботи
в бабусиному офісі й пожертвую надлишки
на місцеву доброчиннність.
Це не ідеальне рішення, але вже якийсь початок.
Маємо час на кілька запитань.
- Адріано. - Ієне.
Давно ви з Еріком Тернером знову разом?
Я прийшла говорити не про це.
- Але колись ви зустрічалися, так? - Не розумію, до чого тут це.
Можна ближче до теми, будь ласка? Зіно, так?
Ваша реакція на те, що вас із Еріком називають
королем і королевою Нью-Йорка?
Зіно, я поважаю вас і вашу газету,
але невже вас тільки це цікавить?
А мої плани боротьби зі збройним насильством,
безпритульністю та змінами клімату?
Або ще краще,
я щойно підтвердила, що моя бабуся вчинила вкрай неетично.
Де ваші запитання про це? Я кандидатка.
Я прихильниця безплатної вищої освіти,
контролю орендної плати, податків на багатство, медицини для всіх,
і я хочу розв'язати кризу безпритульності.
Байдуже, оберуть мене чи ні. Я не заспокоюся,
доки всі, хто спить на вулицях, матимуть дах над головою.
Я не хороший політик.
Я не хитра, явно не вмію грати за правилами.
Але я тяжко працюватиму заради тих, кого позбавили громадянських прав,
бо це люди, яким це найбільше потрібно.
Прикро, якщо це ображає певну податкову категорію.
Але якщо вам не до вподоби мої переконання, не голосуйте за мене.
ПРИВІТ. Я КОЗЕЛ. ВИБАЧ.
ЗУСТРІНЕМОСЯ
АМАНДА
- Привіт. - Привіт. Як ти там?
Я познайомився з дочкою Ді Ді.
А я - з диво-хлопчиком.
Ти виграла. Розказуй перша.
Ну, він грає Шопена.
Шопена?
То він і диво, і геній?
Привіт.
- Успішна пресконференція. - Дякую.
Ти вернулася до священника?
Ми обідали. Я просила в нього поради, от і все.
Адріано, не треба плести байки.
Я не репортер.
Сміх, та й годі. Чому я почуваюся винною?
Це ти свій бізнес цінуєш вище за наші стосунки.
Коли в нас усе почалося, ти знала, що я повертаюся в Гану.
Так, але я думала, що це може все змінити.
Твоє уявлення про стосунки - забрати мене в Гану.
- Це так відстало. - Там не тільки мій бізнес.
У мене там сім'я, дім.
А мій бізнес? Моя сім'я? Мій дім?
Я не хочу сваритися.
Тобі треба там бути.
А мені треба бути тут.
Дуже прикро, але така реальність.
Добре. Гаразд.
Бабуся заразила мене несамовитою потребою
знайти власне призначення в цьому світі. Прокладати свій шлях.
Таке життя вимагає жертв.
Особливо з боку жінки.
Вона померла 82-річною самотньою жінкою з великою затаєною образою,
але вона привела мене на цей шлях.
І я повинна його пройти.
Мені прикро, що фото потрапило в пресу.
Вибач, що воно завдало тобі болю.
Ми з Еріком не разом. Я не його королева.
Але й не твоя теж.
Я розумію.
Коджо, я...
КРИХКЕ ПОВОДИТИСЬ ОБЕРЕЖНО
ЕДДІ
ДОДАТИ КОМЕНТАР ЧИ НАДІСЛАТИ
ДОСТАВЛЕНО
Боже!
Доведеться викликати пожежників.
Сем?
Оладки згоріли вщент.
Чому перші - завжди катастрофа?
Мені поклади. Люблю підгорілі.
Усе добре?
Ти весь ранок якийсь нервовий.
Так, усе чудово.
Добре.
Мамо, туфлі зникли.
Починається.
Я знайду.
Джинчику, де ти їх посіяла?
ПРИЄДНАЄШСЯ?
Алло.
ДЖЕЙК
Ді Ді, ви сидите?
Парочка вирішила купити.
Як швидко.
Ви не впевнені, але вони дуже хочуть.
Якщо діяти агресивно, отримаємо значно більше, ніж просили.
Куди це ти?
Мамо, перестань мене стискати.
Я ніколи не перестану тебе стискати, Зойченя.
- Я дуже тебе люблю. - І я тебе люблю, мамо.
Зловила.
Ді Ді, ви там?
- Ага. Так, я тут. - Ну?
Потрібне умовне депонування на 60 днів.
І люстру я заберу з собою.
Стій. Це ти зробив, правда ж?
Газон для гольфу?
Так.
Насправді пластикову трубу розрізав Трент у господарчому,
але так, я зробив усе інше.
Вибач за мої слова про тата.
Мені дуже шкода.
Едварде, я змінююся.
Усе змінюється.
Тобі не можна в мене ночувати.
Чому? Типу, ніколи?
Не можна, щоб хлопець ночував у мене в кімнаті.
Чому?
Тобі все детально розжувати?
Якщо я тобі подобаюся, в чому проблема?
Тепер я - жінка.
А раніше ким була?
Почалися місячні.
Я на таке не звертаю уваги. Нічого.
Це... Просто так влаштований світ.
Нічого особистого.
Ось усі твої речі.
Ми більше не друзі?
Іноді можемо тусити.
Усе буде добре. Це...
Ні. Нічого не буде добре.
Мені добре не буде.
Знайдеш нових друзів.
...«Булькай, булькай, йди, туман, палай, вогонь, вари, казан».
Переклад субтитрів: Олена Любенко