Ülhetünk itt egész nap, ha akarod.
Miért csináltad, Edward?
Ez nem költői kérdés. Választ kérek.
Miért lökted le a zongorát a lépcsőn?
Hallani akartam, milyen a hangja.
- Ez neked vicc? - Nem.
Jó, mert nem is vicces.
Az iskolában vannak protokollok,
hogy védjenek minket olyasmiktől, mint egy lövöldöző,
a terrorizmus, vagy egy terjedő vírus.
Nem hittem, hogy igazgatóként ilyesmikre kell készülnöm.
De arra nincs protokollom, ha egy diák lelök a lépcsőn egy zongorát.
Kifizetem az új zongorát.
- Nem ez a lényeg. - Akkor mi a lényeg?
Nem a zongoráról van szó.
Nézz rám.
Sok mindenen mentél keresztül.
Ezt senki sem fogja felróni neked.
De csak mert szerencséd volt, és senki sem sérült meg.
Megölhettél volna valakit.
De nem öltem.
Senkit nem öltem meg, nem bántottam.
Figyeltem, hogy senki se legyen a lépcsőn, mikor lelöktem.
Miért lökted le?
Edward, valószínűleg te vagy a legokosabb diák az iskolában,
ezért úgy érzem, nyíltan beszélhetek veled.
Együtt fogunk működni a családoddal és az iskolapszichológussal,
és megtaláljuk neked a megfelelő oktatási környezetet.
De többé nem fogsz a Riverview-ba járni.
Sajnálom, oké?
Felhívom a nagynénédet és dr. Barlow-t, az iskolapszichológust.
Vele fogsz beszélgetni.
Edward.
Mrs. Fosternek születésnapja van. Valaki sütött süteményt.
Kérsz egy szeletet?
Igen, kérek.
ANN NAPOLITANO KÖNYVE ALAPJÁN
KEDVES EDWARD
Mi ez, Sam?
Nem jelent semmit.
Nem jelent semmit? Mi a fasz folyik itt?
Csak nyugodjunk meg...
- Meleg vagy? - Nem.
Akkor bi vagy?
Meg tudnád mondani, mi a fasz zajlik itt?
Sam.
Ki visz engem a fogorvoshoz?
Én, Geenie-mini. Köszönj el aputól.
- Pápá, apu. - Pá, kicsim.
- Sienna. - Később beszélünk.
Linda.
Édesem, elkésünk.
Kopp-kopp.
Fent vagy?
Édesem.
- Mennünk kell. - Szarul érzem magam.
Jól vagy? Hányingered van?
Nem tudom, de nem hiszem, hogy fel tudok kelni.
- Testi vagy lelki rosszullét? - Nem tudom. Nem tudom.
Oké.
Jól van.
Hát, ha testileg nem vagy beteg,
néha jobb felkelni az ágyból, és elkezdeni a napot.
Mostanában totál ki vagyok zsigerelve.
És ma nagyon korán felkeltem, és lementem a folyóhoz, és ettől...
Hát, ez neked jót tesz, de nem mindenki te.
Ez mit jelent?
Azt, hogy néha csak dögleni akarok az ágyban, és szarul érezni magam,
és játszani a mobilomon, és ez igazából nem bűn.
Sosem mondtam, hogy az. Ha úgy érzed, ezt akarod...
- Úgy. - Oké.
- Ha nem baj. - Nem... Persze hogy nem baj.
- Biztos, hogy jól érzed magad? - Jól vagyok. Jól vagyok.
Jó ég. Jobb, ha... Edward iskolája hív.
Halló.
Igen, itt Lacey. Mit csinált?
Nagyon örvendek. Adriana Washington vagyok.
Ezért azt mondom, mozduljanak ki, szavazzanak holnap.
Szavazzanak a városért. Szavazzanak a kerületért.
Szavazzanak a lelki békéjükért.
Mert valóban eljött az ideje
a fenntartható lakhatásnak, a megfizethető lakbéreknek.
És azért jöttem, hogy elmondjam,
hogy ott leszek maguk mellett minden lépésnél.
- Dolgod van valahol? - Lehet.
- Ms. Washington? - Üdv, Adriana vagyok. Örvendek.
Holnap van a választás. Nagyon elfoglalt.
Azt mondta, elbúcsúzik tőlünk.
Videócsetelhetünk a reptérről.
Mit rajzolsz?
Ezt itt hagyom neki.
Ó, Becks. Ez szép.
Fogjuk még látni őt, tudod?
Talán.
Elképzelem, hogy...
Ezzel lesz egy probléma...
Linda?
Hívj mentőt.
Oké.
Hívj mentőt!
Ó, istenem.
Kő, papír, olló, most.
- Pá. - Hé, fogd meg a kezem.
Kő, papír, olló, most.
Eddie, Eddie.
...támasztópózt. Dőljenek előre...
- Üdv. Mi történt? - Ms. Curtis.
- Hol van? - Nos, van egy apró probléma.
Oké.
Oké, csak hogy én is értsem... Eltűnt?
Ez mit jelent? Eltű... Kámforrá vált?
Átment a falon?
Úgy véljük, az ablakon ment ki.
Az ablakon ment ki?
A földszinten vagyunk, persze.
Tehát azt mondja, hogy az elmúlt órában
Edward lelökött egy zongorát a lépcsőn,
aztán kiugrott az ablakon?
Maga mit tesz ez ügyben?
Ő az. Ez ő. Edward hív. Épp most.
Halló. Szia. Kicsim, hol vagy?
Lacey Curtisszel beszélek?
Igen. Ki az?
A Mindszentek Kórházból hívom Linda Stollen nevében.
Ön a legközelebbi hozzátartozója?
Linda?
- Dee Dee. - Milo.
- Mit keres itt? - Csak röviden beszélnem kell magával.
Időpontot kell kérnie.
- Ó, basszus. - Igen.
Ó, ne. Oké, két perc? Ha már eljöttem idáig.
Nem baj? Gyorsan. Pikkpakk.
- Jöjjön. Jó. - Ó, köszönöm.
- Szép hely. - Igen, igyekszünk.
Tehát egyesével is fogad pácienseket?
Igen. Ez a munkám.
Szívesen adok magának időpontot,
ha ezt szeretné.
Azt hittem, mi vagyunk az egyetlen betegei.
A gyászcsoport? Nem. Másokkal is foglalkozom.
Dee Dee, miről van szó?
Ó, nos, a következő foglalkozásunk az utolsó.
Igen. Tudok róla.
Úgyhogy bulit kell rendeznünk.
Ez elég szokatlan lenne egy gyászcsoportnál.
Nézze, Milo, nem értek a lelki nyavalyákhoz,
de azt tudom, hogy ha összehozunk egy csapat embert,
akik közösen csinálnak valamit, aztán utoljára jönnek össze,
akkor oda buli dukál.
És mi lenne a bulin?
- Nasi. Puncs. Muffin. Bulis cuccok. - Oké. Jó, rendben.
- Ez jó. Igen. - Hurrá! Nagyszerű.
Van erre szabadon felhasználható keret, vagy ilyesmi, tudja, a légitársaságtól?
- Nasira és puncsra? - Igen.
Nincs. De igen.
- Itt van 40 dollár, oké? - Köszönöm.
- Oké. Jó. - Köszönöm.
Azt is... el akartam mondani, hogy ez a csoport,
ez az élmény nagyon hasznos volt nekem.
Úgyhogy köszönöm.
Köszönöm. Vagyis szívesen.
Bárcsak ne kéne befejezni.
- Tudom. - Miért kell befejezni?
Hát... tudja, vannak más módok, amik segítségével
folytathatja a gyógyulást, és...
Hát, én nem akarok más módokat.
Én ezt a csoportot akarom. Kedvelem a csoportot.
Ez a mi csoportunk,
és szerintem valami kurva különleges, ami közös bennünk, érti?
Igen. Értem.
- Mégis véget kell érnie. - Igen.
Miért? Mert a légitársaság már nem fizeti,
mert jogilag már fedezték a kurva seggüket? Ez...
Ez egy érvényes nézőpont.
Mi a véleménye erről?
Szerintem kurvára gáz.
Szerintem kegyetlen, amit önökkel művelnek.
De... én nem mondhatok ilyet, úgyhogy...
Hát, értékelem az őszinteségét.
Igen.
Oké.
Jó.
Az a fickó, aki ott volt a garázsvásáron.
Igen, ő az.
- A neve Vernon. - A neve Vernon? És?
Semmi sem történt.
Szóval nem szexeltél vele?
- Nem. - Biztos?
Sienna, én...
Mi van Bennel?
Van, amit nem mondtál el?
Sienna...
Csak mondd el, baszki. Kérlek.
Tartozol ennyivel.
Ben...
Ben volt az első ember, akibe szerelmes voltam.
Sosem történt semmi komoly.
Olyan fiatalok voltunk.
Csak flörtöltünk. Párszor csókolóztunk.
Tehát tudtad.
T... Mielőtt megismertél volna. Már tudtad.
Szeretlek. Téged választottalak.
Te választhattál, Sam. Én nem.
Annyi méltóságot sem hagytál nekem, hogy együtt döntsek veled erről.
Sienna, én jobban szeretlek, mint...
Nem. Baszd meg, Sam! Baszd meg!
Még semmi hír.
Nem akarod elmondani, mi történt ma az iskolában?
Lelöktem a zongorát a lépcsőn.
Igen. Jól lelökted.
Miért csináltad ezt, Edward?
Hallani akartam a hangját.
- Ez nem vicc. - Nem nevetek.
Valami jobbat mondj, mint hogy hallani akartad a hangját.
Nem tudom, miért teszek bármit.
Nem tudom elmondani, miért csináltam valamit, ha nem...
nem tudom, miért csináltam.
Amúgy meg mit érdekel?
Mit érdekel?
Hiszen Linda haldoklik. A babája meghalhat.
Senki sem haldoklik.
- Mindenki rendben lesz. - Nem tudhatod.
Ezt senki sem tudja.
Senki sem lesz rendben. Mind meghalunk.
- Kérsz vacsorát? - Nem vagyok éhes.
Felhívom John nagybátyádat.
Megkérem, hogy jöjjön el érted.
- Elváltatok. - Nem váltunk el.
Szétköltöztünk. És még a nagybátyád.
Még mindig a férjem,
és mindent összevetve, bármilyen működésképtelenül is,
de még egy család vagyunk.
És minden, Edward, minden rendben lesz.
Minden rendben lesz.
Felhívom John bácsikádat.
ÉG VELED
Köszönöm, hogy belementél, hogy együtt csináljuk.
Amúgy miért lett a mániád ez a kurva levesgombóc?
Hát, a mi nainai- unkcsinált nekünk ilyet, mikor nála voltunk egy télen,
és Brenttel boldogok voltunk ott, úgyhogy...
- Szóval visszaidézed a varázslatot. - Pontosan.
Tudod, hogy a gombóckészítéstől valószínűleg nem érzed majd jobban magad?
Valószínűleg nem.
Dee Dee az. Szia, Dee Dee.
Szia!
Milo megkért, hogy tartsak bulit a holnapi utolsó gyászcsoportgyűlésen.
Először úgy gondoltam, csinálok valami szimplát,
mondjuk, puncsot és muffint.
Aztán azt gondoltam, talán kicsit variálni kéne.
Tudod, álljunk bele. Úgyhogy megcsinálom
a római töltött paradicsom előételem, aminek nincs párja.
Szerintem csináljunk valamit, ami tükrözi
a csoport kulturális diverzitását. Itt jössz te a képbe.
Szóval valami etnikai kaját vigyek?
Te mondtad, nem én.
Értem.
Hát, tetszik vagy sem, én levesgombócot viszek.
- Oké, le kell tennem. Pápá. - Várj. Steve? Várj...
Mit csinálunk mi itt?
- Én levesgombócot. - Ne hantázz.
Nem, dehogy. Esküszöm. Eskü, hogy gombócot csinálni jöttem.
- Miért vagy itt? - Gombócozni.
Nem.
Nem. Miért vagy itt?
Nézz rám. Miért?
Nem tudom.
Én tudom, miért. Ugyanazért, amiért hagytam, hogy átjöjj.
Miért vagy itt?
Azt akarom, hogy mondd ki.
- Éhes vagy? - Nem.
Van még olyan parti-mixem.
Tudod, a nagy műanyag hordós, Cheetosszal, perecekkel, meg minden.
Feneketlen hordó.
Nem kérdezed meg, miért csináltam?
Figyu, én sokkal hülyébb szarságokat csináltam kölyökként, tudod?
Úgyhogy nem igazán... Vagy miért?
Akarsz beszélni róla?
Nem.
Nem. Értem én.
Tizenöt voltam, mikor anyámék szétmentek.
Villanykörtéket loptam a házunkból,
és a garázsunk falához vagdostam őket.
És mikor apám rájött, hová tűntek a villanykörték,
elküldött pszichológushoz.
És a pszichológus azt kérdezte, tudod: „Miért csinálod ezt?”
Én meg így: „Haver, nem tudom.” És nem tudtam. És most sem tudom.
Szerettem összetörni dolgokat.
Tetszett a hangja.
Igen, pontosan.
Hallani akartam.
Ugye?
Meg kellett volna halnom.
Hé. Nem, nem kellett volna.
Meg kellett volna halnom a gépen.
Felszállás előtt Jordané volt az ablak melletti hely.
De én akartam.
Így kő-papír-ollóztunk a helyért, ő követ mutatott, én meg papírt.
És az enyém lett a helye.
De az ő helye volt.
Jordannek kellett volna túlélnie, nem nekem.
Nem kéne itt lennem.
Csak azért vagyok itt, mert a papír veri a követ.
KÖZMŰVEK
Nincs áram, és csőtörés van? Ez... Ja, nem, úgy értem, ez...
Meg kell néznem, de úgy hangzik,
hogy két külön baj ütött be egyszerre.
Ja. Tökéletes vihar. Rendben.
Jól van.
Cimbora.
Át kell mennem a kampusz túlsó felébe egy vészhelyzethez.
Gondolom, te maradsz.
Van, tudod, internet. Vannak videójátékok.
Megvan J.R.R. Tolkien összes műve papírkötésben, ha ez megy nálad.
Tudsz itt lazulni, amíg elmegyek?
Igen.
Bocs, öregem. A legtöbb este csak itt ülök, és nem csinálok semmit.
Nyilván pont, mikor vendégem van, akkor rohangászok tüzet oltani.
Üdítő a frigóban. Van nasi.
Megleszel?
Ja. Megleszek.
Edward, figyelj.
Ha számít a véleményem,
a kő, papír, olló kötelező érvényű.
És mindenki, aki játszik, tudja ezt.
Abban a pillanatban, hogy legyőzted Jordant, tiéd lett a hely.
Neked kell itt lenned.
...vadvízi evezés is szóba jöhet. Ha...
Milyen messze van? Úgy egy óra?
Azt hiszem.
- Szia, Lucy. - Mrs. Cameron. Üdv.
- Anya, mi a fasz? - Csá, csajok. Szia, Zoe.
- Hogy vagytok? - Üdv.
- Kér ráment? - Nem kér ráment.
- Mit csinálsz itt? - Mit csinálhattam?
Nem felelsz az SMS-eimre.
Ezt esetleg veheted jelnek, miszerint most nem akarok kommunikálni veled.
- Én akarok. - Persze hogy akarsz.
Mindig minden Dee Dee-ről szól.
- Beszélhetünk kettesben? - Nem. De elmennél?
Jó. Jó, akkor itt mondom el, amit el kell mondanom.
- Elmennél? - Rossz anyád voltam.
- Ó, hallgass! - Mert... Figyelj.
- Túlságosan a látszatra koncentráltam. - Itt?
A látszatra, és hogy tökéletes családnak tűnjünk,
ahelyett, hogy rád figyeltem volna, és hogy mire volt szükséged.
- Olyan törékeny kislány voltál. - Anya, ne itt, jó?
És sajnálom. Úgy sajnálom. El kell mondanom, mennyire sajnálom.
Meghallgatnál, kérlek?
Oké.
Apád is cserben hagyott.
Cserben hagytuk egymást.
Ő és én is. Kudarcot vallottunk a hülye életünk minden aspektusában.
És ő bántott engem. Bántott minket.
Amikor elment L.A.-be, Zoe, megismert valakit.
Mi?
Egy férfit, aki fontos volt neki.
- Hogy volt fontos? - Ő... Egy férfi volt, akit szeretett.
- Anya, ezt hogy érted? - Egy férfit szeretett.
Tudom. Nehéz, tudom. Nehéz hallani.
Olyan dühös voltam. Kurva nyers voltam, és dühös.
De ez a helyzet. Elnyelte az ár. Csak megpróbálta túlélni.
Azt kell tudnod, hogy te meg én, Zoe, édesem,
mi még élünk, és még változhatunk.
Nem kell elkövetnünk ugyanazokat a hibákat
újra és újra és újra.
Mi ne menjünk el?
- Pofa be, Lucy. - Bocs.
Csinálom ezt a gyászcsoportot, tudod?
Ezt a csoportterápiát. És nagyszerű.
- Ja, prímának hangzik. - Nem. Tényleg jó.
És holnap van az utolsó foglalkozás, és bulit tartok.
Mert lehet, hogy többé nem látom azokat az embereket,
ami megrémít, mert nagyon elkezdtem számítani rájuk.
Tudom, hogy meg fogok változni.
Valami módon helyettesítik nekem apádat.
Mintha... Segítettek megtudnom, ki vagyok nélküle.
És így, bár tudom, hogy nehéz lesz,
tudom, hogy meg tudok változni.
És jobb anyává tudok változni.
És jobb emberré tudok változni.
És ezt megígérem neked.
- Oké? - Oké.
Szeretlek, édesem.
Pá, lányok. Lucy, bocs, hogy rád förmedtem.
- Ó, szia. - Itt vagyok.
Anyuka, kész megnézni a babát?
Bocs. A koraszülött osztályra csak az anyát vihetem.
Oké. Én majd itt leszek kint.
- Szia. - Szia.
Szeretlek, Sam. És kurvára nem akarlak elveszíteni.
De tudnom kell, hogy 100%-ig benne vagy.
Nem akarok nyílt házasságot. Nem akarok osztozni rajtad.
Nem akarok minden áldott nap azon aggódni,
hogy te talán valaki mást akarsz, vagy valami mást.
Úgyhogy döntened kell, Sam.
El kell döntened, milyennek akarod az életed.
Személyit és beszállókártyát kérnék.
Beszállókártya?
Szerintem ez...
Uram, ön Kojo Ansah?
- Igen. - Kérem, jöjjön velem, uram.
- Miről van szó? - Jöjjön velem.
Következő. A beszállókártyáját kérném.
A mobilomon van.
Mutassa, kérem.
Jó. Rendben.
Mi a gond, kérem? Minden iratom érvényes.
- Adriana! - Sziasztok.
Úgy sajnálom. Csak... látnom kellett titeket.
Ekkora hatalmad van képviselőjelöltként?
Nem, Ade az osztálytársam volt. Mindig kiállt értem.
Köszönöm.
- Nem zavarok. - Köszi.
Rajzoltam neked.
Tudom. És nagyon imádom.
Rajzolhatok még egyet.
Tényleg? Oké. Rajta.
Itt jön az a rész a filmben, amikor megállítasz a kapunál,
szerelmet vallasz, és azt mondod, maradjak?
- Lehet. - Vagy...
ez az a rész, ahol felszállsz velünk a gépre,
és Ghánába megyünk, és boldogan élünk, míg meg nem halunk?
Ezt a filmet nem láttam.
Pedig jó film.
Holnap van a választás.
- Nyerni fogsz? - Natalie szerint igen.
Persze.
Rajzolok neked egy térképet. Add a kezed.
- Oké, tehát ez itt Accra, a kezed. - Oké.
És itt, a tenyered szélénél, ez az óceán.
Itt a mi környékünk, Labone.
És ez az, ahol élünk. Az otthonunk.
Az apám és a nagybátyám építették fel ezt az otthont, lassan, az évek során.
Még a születésem előtt kezdték.
Végül 20 év után magam fejeztem be a nyugati szárnyat.
Ebben a házban él anyám a lánytestvéreimmel,
két unokahúgommal és négy unokaöcsémmel. Van, aki itt van. Van, aki máshol.
Vannak Becksszel egyidősek.
Mindannyian nagy érdeklődéssel követték a kampányodat.
Itt tenyésztem a galambokat.
Galambokat tenyésztesz?
Nem olyanok, mint az itteni galambok. Ezek rendkívüliek.
És itt, ebben a szobában fog Becks lakni.
És ez a szoba, ez az én szobám.
És ha eljönne a nap,
holnap, holnapután, vagy egy év múltán,
amikor meg akarod nézni a világ eme kis szegletét,
ide kell jönnöd.
Már tudom, hol talállak meg.
Szeretlek.
Én is szeretlek.
Medo wo.
LEVELEK EDDIE-NEK
Kedves Edward! A feleségem is a te gépeden ült.
Nem tudom, hogy éljek tovább.
Nem tudom, te hogy csinálod.
Sajnálom, ami veled történt.
Három lányom van. Ellie, Emma és Eve.
A nevem Jingyang Yao. Tiencsinben élek, Kínában.
Elszomorított, ami veled történt,
és szeretnék a barátod lenni.
Kedves Eddie!
Érdeklődnék, hogy láttad-e a lányomat a gépen.
Remélem, nem baj. Küldtem egy fotót.
Olyan nagy öröm hallani rólad.
Egyesek szerint a történeted szomorú, pedig egyáltalán nem az.
Inkább hihetetlen példája Isten kegyelmének és irgalmának.
Amikor kitettem őt a reptérnél,
megfogtam az arcát, és háromszor megpusziltam az orrát.
Régen így búcsúztunk el.
Ő döntött úgy, hogy megmenti az életed. Ő döntött úgy, hogy megkímél.
Ellie még csak másfél éves. Folyton az anyját akarja.
Nem érti, mit jelent a halál.
A szellemek addig maradnak, míg elintézetlen ügyük van.
Kedves Edward! Láttad a nagyapámat a gépen? A 12C helyen ült.
Csak az óráját akartam emlékbe.
Legkedvesebb „Edward”, azaz Randall Timothy Wakeshire! LOL.
Bizony. Tudom, ki vagy. Láttam az igazi születési bizonyítványodat.
Láttam a bizonyítékokat. Megnéztem a dokufilmeket a YouTube-on.
Tudom az igazat. Tudjuk, ki vagy igazából.
Kedves Eddie! Azért írok neked, mert ismertem a bátyádat, Jordant.
Sőt, nem csak ismertem.
Nem tudom, beszélt-e rólam valaha. Azt mondta, senkinek sem mondta el.
De talán te több voltál a senkinél. Jordan a pasim volt.
Ő volt az első ember, akibe szerelmes voltam.
Kibírta az apokalipszist, a poklot
Ha kivesszük az összes E-t és D-t az Eddie Adlerből,
az marad, hogy „liar”, azaz hazug! Azt hitted, nem vesszük észre?
Megkaptad a többi levelemet? Aggódom.
Mindennap írok neked, és még mindig semmi.
Azt olvastam, hogy a 15A volt a helyed.
Ő pár sorral mögötted volt, a 20B ülésen. Talán láttad, mikor a mosdóba ment.
Kedves Edward! Én ma meghalok.
Addig járatom a szüleim kocsiját a garázsban, míg meg nem fulladok.
Kedves Edward
Van kisállatod?
Mondd Ellie-nek, hogy az anyja úgy szerette.
Te különleges fiú.
Legyen benned hit! Örvendj. Az ő nevében kaptad ezt az életet.
Próbáltam rendes búcsúlevelet hagyni, de nem ment.
Semmi nem megy rendesen. Semmi nem megy.
Miért te élhetsz?
Nem akarsz önző lenni, de az vagy.
- Hiányzik a nejem. - A lányomat akarom.
Nem is ismertem.
Dicsértessék a mi Urunk.
Edward! Ébredj!
- Szeretni fogom halálomig. - Edward!
Edward.
A feliratot fordította: Speier Dávid