Môžeme tu sedieť celý deň.
Prečo si to urobil, Edward?
Nie je to rečnícka otázka, odpovedaj.
Prečo si zhodil klavír dolu schodmi?
Chcel som počuť, aký vydá zvuk.
- Myslíš, že je to vtip? - Nie.
Dobre, pretože to nie je vtipné.
Táto škola má protokoly
na ochranu pred aktívnym strelcom,
terorizmom, vypuknutím vírusu.
Prípravu na takéto veci som nečakal.
Ale nemáme protokol na to, čo robiť, keď študent zhodí klavír dolu schodiskom.
Zaplatím za nový.
- Nejde o to. - Tak o čo?
Nejde o klavír.
Pozri sa na mňa.
Prežil si toho veľa.
Nikto ti to nebude vyčítať.
Ale iba preto, že si mal šťastie a nikoho si nezranil.
Mohol si niekoho zabiť.
Ale nezabil.
Nikto sa nezranil ani nezomrel.
Vlastne som si dal pozor, aby tam nikto nebol.
Prečo si ho zhodil?
Edward, si asi najmúdrejší žiak v tejto škole,
preto k tebe môžem byť úprimný.
Budeme pracovať s tvojou rodinou a školskou psychologičkou
a nájdeme pre teba vhodné vzdelávacie prostredie.
Ale už viac nebudeš navštevovať Riverview.
Mrzí ma to, dobre?
Zavolám tvojej tete a našej školskej psychologičke.
Porozprávaš sa s ňou.
Edward.
Pani Fosterová má narodeniny a priniesli tortu.
Dáš si kúsok?
Áno, prosím.
PODĽA KNIHY ANN NAPOLITANOVEJ
MILÝ EDWARD
Čo to má byť, Sam?
Nič to neznamená.
Nič to neznamená? Čo sa to deje, doriti?
Musíš sa upokojiť...
- Si gay? - Nie.
Tak bisexuál?
Povieš mi, čo sa tu deje, sakra?
Sam.
S kým pôjdem k zubárovi?
So mnou, tekvička. Rozlúč sa s ockom.
- Ahoj, ocko. - Ahoj.
- Sienna. - Pohovoríme si neskôr.
Linda.
Drahá, meškáme.
Klop, klop.
Si hore?
Zlatko.
Musíme vyraziť.
Je mi nahovno.
Je ti niečo? Si chorá?
Neviem, ale asi nevstanem z postele.
- Je to psychické či fyzické? - Neviem.
Dobre.
Tak dobre.
Ak nie si fyzicky chorá,
niekedy je lepšie vstať z postele a začať svoj deň.
V poslednom čase som sa cítila veľmi zdeptaná.
Dnes som vstala skôr, šla k rieke a...
Dobré pre teba, ale nie všetci sú ako ty.
Čo to znamená?
To, že ak chcem ležať v posteli, cítiť sa nahovno,
hrať hry na mobile, nie je to zločin.
To netvrdím. Ak chceš robiť toto...
- Áno. - Dobre.
- Ak nevadí. - Nie. Jasné, že nie.
- Naozaj ti nič nie je? - Je mi fajn.
Bože. Radšej... Volajú z Edwardovej školy.
Haló?
Áno, tu Lacey. Čože urobil?
Veľmi ma teší. Som Adriana Washingtonová.
Hovorím vám, choďte zajtra voliť.
Voľte za toto mesto. Za tento okres.
Voľte pre vlastný pokoj.
Nastal čas pre reálne,
udržateľné zmeny v bývaní a cenovo dostupnom nájomnom.
Chcem vám povedať,
že pri každom kroku budem stáť pri vás.
- Ponáhľaš sa niekam? - Možno.
- Slečna Washingtonová? - Adriana, teší ma.
Zajtra sú voľby. Má veľa práce.
Povedala, že sa príde rozlúčiť.
Môžeme dať videohovor z letiska.
Čo kreslíš?
Nechám jej to tu.
Och, Becks. To je krásne.
Ešte sa s ňou stretneme.
Možno.
Linda?
Zavolaj záchranku.
Dobre.
Zavolaj záchranku!
Och, bože.
Kameň, papier, nožnice.
- Ahoj. - Hej, chyť sa ma.
Kameň, papier, nožnice.
Eddie.
Pripravte sa. Nahnite sa...
- Čo sa stalo? - Pani.
- Kde je? - Máme tu malý problém.
Dobre.
Dobre, tak či chápem. Zmizol?
Čo to znamená? Čo sa rozplynul?
Prešiel cez stenu?
Asi vyskočil z okna.
Vyskočil z okna?
Isteže, sme na prízemí.
Chcete mi povedať, že za poslednú hodinu
Edward zhodil klavír zo schodov
a potom vyskočil z okna?
Čo s tým chcete robiť?
To je on. Volá Edward. Teraz.
Ahoj. Kde si, miláčik?
Hovorím s Lacey Curtisovou?
Áno. Kto ste?
Volám z Nemocnice All Saints ohľadom Lindy Stollenovej.
Ste najbližšia príbuzná?
Linda?
- Dee Dee. - Milo.
- Čo tu robíte? - Potrebujem vás na slovíčko.
Musíte si dohodnúť termín.
- Och, dokelu. - Áno.
Ale nie. Iba dve minútky? Teda, prišla som až sem.
Môžem? Len veľmi rýchlo.
- Poďte. Prosím. - Ďakujem.
- Máte to tu pekné. - Snažíme sa.
Máte sedenia len s jedným?
Áno, to je moje práca.
Rád vám dohodnem stretnutie,
ak chcete.
Ja že sme vaši jediní klienti.
Vaša skupina? Nie. Mám aj iných klientov.
Dee Dee, o čo ide?
Čaká nás posledné stretnutie.
Áno, viem o tom.
Musíme vystrojiť párty.
To by bolo veľmi nezvyčajné pre podpornú skupinu.
Pozrite, nie som odborníčka na duševné zdravie,
ale viem, že keď dáte ľudí do skupiny,
o niečo sa podelia a majú sa poslednýkrát stretnúť,
mali by mať párty.
A čo to obnáša?
- Občerstvenie, punč, koláče, párty veci. - Dobre, to znie fajn.
- To je fajn. Áno. - Jéj. Skvelé.
Máte nejaké finančné prostriedky či niečo
od leteckej spoločnosti?
- Na jedlo a punč? - Áno.
Nie, ale tu máte.
- Tu je 40 dolárov, dobre? - Ďakujem.
- Dobre. Hej. - Vďaka.
A chcem povedať, že táto skupina
a táto skúsenosť mi veľmi pomohli.
Takže ďakujem.
Ďakujem. Teda, nemáte začo.
Kiežby sa to neskončilo.
- Viem. - Prečo sa to musí skončiť?
Viete, existujú aj iné možnosti,
ako pokračovať v zotavovaní sa a...
Nechcem iné možnosti.
Chcem túto skupinu. Mám ju rada.
Toto je naša skupina
a myslím, že zdieľame niečo zasrane jedinečné, chápete?
Áno, je to tak.
- A musí sa to skončiť. - Áno.
Prečo? Lebo letecká spoločnosť to prestala dotovať,
pretože si už legálne ochránili zasrané zadky? Akože...
Správna odpoveď.
Čo si o tom myslíte?
Že je to nahovno.
Myslím, že to, čo vám robia, je kruté.
Ale...
Nesmiem sa k tomu vyjadriť, takže...
Vážim si vašu úprimnosť.
Áno.
Dobre.
Hej.
To je ten muž z garážového výpredaja.
Áno, to je on.
- Volá sa Vernon. - Volá sa Vernon? A?
Nič sa nestalo.
Takže si s ním nespal?
- Nie. - Si si istý?
Sienna, ja...
A čo Ben?
Bolo za tým viac?
Sienna...
Len mi to povedz, doriti. Prosím.
Dlhuješ mi aspoň to.
Ben...
Ben bol prvý človek, ktorého som kedy miloval.
Nič také sa nestalo.
Boli sme mladí.
Flirtovali sme. Zopárkrát sme sa pobozkali.
Takže si to vedel.
Vedel si to skôr, než si ma stretol.
Milujem ťa. Vybral som si teba.
Ty si si mohol vybrať, Sam. Ja nie.
Nevážil si si ma natoľko, aby som sa mohla rozhodnúť s tebou.
Sienna, milujem ťa viac než...
Nie. Naser si, Sam. Naser si!
Stále nič.
Chceš mi povedať, čo sa dnes stalo v škole?
Zhodil som klavír zo schodov.
Áno, zhodil.
Prečo, Edward?
Chcel som počuť ten zvuk.
- Nie je to vtipné. - Nesmejem sa.
Musíš mi dať niečo lepšie než: „chcel som počuť ten zvuk“.
Neviem, prečo niečo robím.
Nemôžem ti povedať dôvod, ak neviem,
prečo som to urobil.
Prečo ťa to trápi?
Prečo ma to trápi?
Veď Linda zomiera. Možno umrie aj jej dieťa.
Nikto neumrie.
- Všetci budú v poriadku. - To nevieš.
Nikto to nevie.
Nikto nebude len tak v poriadku. Všetci umrieme.
- Chceš večeru? - Nie som hladný.
Zavolám strýkovi.
Poviem mu, nech ťa príde vyzdvihnúť.
- Ste rozvedení. - Nie sme rozvedení.
Len žijeme oddelene. A stále je tvoj strýko.
Stále sme manželia
a v každom prípade, bez ohľadu na to, či to funguje,
sme stále rodina.
A všetko, Edward, všetko bude v poriadku.
Všetko bude v poriadku.
Zavolám strýkovi.
ZBOHOM BECKS
Vďaka, že si súhlasila.
Prečo si taký posadnutý blbými polievkovými knedličkami?
Naša nainai nám ich pripravila, keď sme v zime boli u nej,
a s Brentom sme tam boli šťastní.
- Takže obnovuješ čaro. - Presne.
Vieš, že keď uvaríš knedličky, nebudeš sa cítiť lepšie.
Hej, asi nie.
Volá Dee Dee. Ahoj, Dee Dee.
Ahoj.
Milo ma požiadal, aby som na naše posledné stretnutie zorganizovala párty.
Najskôr som chcela niečo jednoduché,
ako punč a koláčiky.
A potom som si povedala, že by to malo byť rôznorodé.
Mali by sme sa posnažiť.
Preto pripravujem svoje bezkonkurenčné plnené paradajky.
Mali by sme priniesť niečo,
čo odzrkadlí kultúrnu rôznorodosť skupiny. A vtedy si mi napadol ty.
Mám priniesť niečo etnické?
To si povedal ty, nie ja.
Jasné.
Nuž, v dobrom či v zlom, prinesiem polievkové knedličky.
- Pozri, musím ísť. Pa. - Počkaj. Steve? Poč...
Čo tu robíme?
- Prišiel som variť. - Nerob sa.
Naozaj. Prisahám. Prisahám, že som prišiel variť.
- Prečo si tu? - Kvôli vareniu.
Nie.
Nie. Prečo si tu?
Pozri sa na mňa. Prečo?
Neviem.
Ale ja áno. Z rovnakého dôvodu, prečo som ťa sem pustila.
Prečo si tu?
Chcem to počuť.
- Si hladný? - Nie.
Mám párty mix.
Vieš, tú plastovú škatuľku
plnú tyčiniek, praclíkov a tak.
Táto sa nedá dojesť.
Nespýtaš sa, prečo som tu urobil?
Pozri, keď som bol decko, urobil som kopu hlúpejších somarín.
Takže, nie... Či prečo?
Chceš o tom hovoriť?
Nie.
Nie. Chápem.
Mal som 15, keď sa naši rozviedli.
Kradol som z domu žiarovky
a rozbíjal ich o stenu garáže.
Keď otec zistil, kam sa všetky žiarovky podeli,
prinútil ma ísť ku cvokárovi.
A cvokár sa ma vypytoval, prečo to robím.
A ja na to: „Neviem, človeče.“ A nevedel som. Ani neviem.
Skrátka som rád rozbíjal.
Páčil sa mi ten zvuk.
Áno, presne.
Chcel som to počuť.
Však?
Mal by som byť mŕtvy.
Hej. Nie, nemal.
Mal som umrieť v lietadle.
Jordan mal sedadlo pri okne predtým, ako sme vzlietli.
Ale chcel som ho.
Zahrali sme si kameň, papier, nožnice. Jordan dal kameň a ja papier.
Vyhral som sedadlo.
Ale bolo jeho.
Jordan mal prežiť, nie ja.
Nemal by som tu byť.
Žijem iba preto, že papier zakryje kameň.
ÚDRŽBA
Nemáte elektrinu a vytápa vás? To je... Áno, nie, to je...
Musím sa na to pozrieť,
asi máte dva samostatné problémy naraz.
Hej. Úplná pohroma. Tak dobre.
Tak dobre.
Kamoško.
Musím bežať a vyriešiť naliehavú situáciu v areáli univerzity.
Budeš tu musieť ostať.
Mám internet, videohry.
Kompletnú zbierku J.R.R. Tolkiena, ak ťa to zaujíma.
Vydržíš tu, kým budem preč?
Hej.
Prepáč. Väčšinu nocí tu len vysedávam a robím úplne hovno.
Mám konečne spoločnosť a ako naschvál
musím riešiť problémy.
Pitie je v chladničke. Máš niečo pod zub.
Budeš v pohode.
Áno. Budem v pohode.
Pozri, Edward.
Vieš, ak to pomôže,
hra kameň, papier, nožnice je záväzná dohoda.
Každý hráč si je toho vedomý.
Takže v momente, keď si porazil Jordana, sedadlo patrilo tebe.
Máš tu byť.
Mohli by sme skúsiť rafting.
Ako ďaleko to je? Tak hodinu?
Asi tak.
- Ahoj, Lucy. - Dobrý, pani Cameronová.
- Mami, čo tu, doriti, robíš? - Baby. Zoe.
- Ako sa máte? - Dobrý?
- Dáte si ramen? - Nie, nedá.
- Čo tu robíš? - Čo mám robiť?
Neodpisuješ na správy.
Možno si to mala brať ako znamenie,
že s tebou teraz nechcem hovoriť.
- Ale ja áno. - Ako inak.
Vždy sa všetko točí okolo Dee Dee.
- Môžeme hovoriť v súkromí? - Nie. Môžeš odísť?
Dobre. Tak ti to poviem priamo tu.
- Odídeš? - Ako matka som zlyhala.
- Buď ticho! - Vypočuj ma.
- Priveľmi som sa sústredila na výzor. - Tu?
Na výzor a na to, aby sme vyzerali ako dokonalá rodina,
a nesústredila som sa na teba a na to, čo potrebuješ.
- Bola si také krehké dievčatko. - Nie tu.
A veľmi ma to mrzí. Musím ti povedať, ako veľmi.
Vypočuješ ma, prosím?
Dobre.
Aj tvoj otec ťa sklamal.
Sklamali sme sa navzájom.
On a ja. Zlyhali sme v každom aspekte našich hlúpych životov.
A ublížil mi. Ublížil nám.
Zoe, keď bol v L.A., niekoho stretol.
Čože?
Muža, na ktorom mu záležalo.
- Ako záležalo? - On... Miloval ho.
- Čo tým chceš povedať, mami? - Miloval muža.
Viem, že je to ťažké. Ťažko sa to počúva.
Bola som taká nahnevaná. Taká strašne naštvaná.
No vec sa mala tak, že sa topil. Iba sa snažil prežiť.
Zoe, miláčik, musíš vedieť, že ty a ja
stále žijeme a ešte sa môžeme zmeniť.
Nemusíme robiť rovnaké chyby
stále dokola.
Máme odísť?
- Sklapni, Lucy. - Pardon.
Chodím na terapiu pre pozostalých, vieš?
Skupinovú terapiu. A je to úžasné.
- Áno, znie to tak. - Nie, je to skvelé.
Zajtra máme posledné stretnutie a robím párty.
Síce tých ľudí už možno nikdy neuvidím,
čo ma desí, pretože sa na nich dokážem spoľahnúť,
viem, že sa zmením.
Trochu mi nahradili tvojho otca.
Pomohli mi zistiť, kto som bez neho.
A aj keď to bude ťažké,
viem, že sa dokážem zmeniť.
Zmením sa a budem lepšou mamou.
Zmením sa a budem lepším človekom.
Sľubujem ti to.
- Dobre? - Dobre.
Ľúbim ťa, srdiečko.
Majte sa, dievčatá. Lucy, prepáč, že som vybuchla.
- Och, ahoj. - Som tu.
Mamička, pripravená vidieť dieťatko?
Prepáčte, k deťom môžu ísť iba matky.
Dobre. Počkám tu.
- Ahoj. - Ahoj.
Milujem ťa, Sam. A nechcem ťa stratiť.
Ale musím vedieť, že si v tom úplne naplno.
Nechcem otvorené manželstvo. Nechcem sa o teba deliť.
Nechcem sa každučký deň báť,
že možno chceš niečo alebo niekoho iného.
Musíš sa rozhodnúť, Sam.
Musíš sa rozhodnúť, aký chceš život.
Pas a letenku, prosím.
Letenku?
Myslím, že to je...
Pane, ste Kojo Ansah?
- Áno. - Poďte so mnou, prosím.
- O čo ide? - Poďte so mnou.
Ďalší. Letenku, prosím.
Mám ju v mobile.
Ukážte mi ju.
Dobre, v poriadku.
Aký je problém? Všetky moje dokumenty sú platné.
- Adriana! - Ahojte.
Prepáčte. Musela som vás vidieť.
Ako kandidátka do kongresu máš takúto moc?
Nie, s Ade sme spolužiačky zo základnej. Vždy jej kryjem chrbát.
Ďakujem.
- Nechám vás. - Vďaka.
Nechala som ti obrázok.
Viem. Veľmi sa mi páčil.
Môžem ti nakresliť ďalší.
Naozaj? Dobre. Do toho.
Takže, toto je tá časť filmu, keď ma zastavíš pred odletovou bránou,
vyznáš mi lásku a povieš, nech ostanem?
- Možno. - Alebo...
je to tá časť, keď s nami nasadneš do lietadla,
odletíme do Ghany a budeme žiť šťastne až naveky?
Taký film som nevidela.
Je dobrý.
Voľby sú zajtra.
- Vyhráš? - Natalie si myslí, že áno.
Samozrejme.
Nakreslím ti mapu. Podaj mi ruku.
- Dobre, tak toto je Akkra. Tvoja ruka. - Dobre.
Tu, kde ti končí dlaň, je oceán.
Tu je naša štvrť Labone.
A tu bývame my. Toto je náš domov.
Môj otec a strýko postavili tento dom pomaličky, v priebehu rokov.
Začali, než som sa narodil.
Konečne, po 20 rokoch, som dokončil južné krídlo.
V tomto dome býva mama s mojimi sestrami,
dvoma neterkami a štyrmi synovcami. Niektorí žijú s nami. Iní sú preč.
Niektorí sú v Becksinom veku.
Všetci zaujato sledujú tvoju kampaň.
Tu chovám holubov.
Chováš holubov?
Nie sú ako tunajšie holuby. Sú mimoriadne.
A v tejto izbe bude bývať Becks.
A toto je moja izba.
A ak nastane deň,
zajtra, pozajtra, či o rok neskôr,
keď si budeš priať vidieť tento malý kúsok sveta,
prídeš sem.
Už viem, kde ťa nájdem.
Ľúbim ťa.
Aj ja teba.
Medo wo.
EDDIEHO LISTY
Milý Edward, moja manželka bola v tom lietadle.
Neviem, ako žiť ďalej.
Neviem, ako to zvládaš.
Veľmi ma mrzí, čo sa ti stalo.
Mám tri dievčatká. Ellie, Emmu a Eve.
Volám sa Jingjang Jao. Som z Tiencinu v Číne.
Bol som smutný, keď som zistil, čo sa ti stalo,
a chcem byť tvoj kamarát.
Milý Eddie,
nevidel si v lietadle moju dcéru?
Priložila som fotku. Dúfam, že nevadí.
Teší ma, že som sa o tebe dopočul.
Niekto by mohol povedať, že tvoj príbeh je smutný, ale vôbec taký nie je.
Je to neuveriteľný príklad Božej milosti a jeho milosrdenstva.
Keď som ju vyložila na letisku,
vzala som jej tvár do dlaní a trikrát som ju pobozkala na nos.
Tak sme sa lúčili.
On sa rozhodol zachrániť ťa.
On sa rozhodol ušetriť ťa.
Ellie má rok a pol. Neprestáva sa pýtať na mamu.
Nerozumie, čo je smrť.
Duchovia vraj zostávajú, ak majú nedokončenú prácu.
Milý Edward, nevidel si môjho dedka? Mal sedadlo 12C.
Ostali mi po ňom iba hodinky.
Najmilší „Edward“, alias Randall Timothy Wakershire. LOL.
Presne tak. Viem, kto si. Videl som tvoj skutočný rodný list.
Videl som dôkazy. Sledoval som dokumenty na YouTube.
Poznám pravdu. Vieme, kto skutočne si.
Milý Eddie, píšem ti, lebo som poznala tvojho brata Jordana.
Teda, viac než poznala.
Neviem, či ti o mne niekedy povedal. Vraj o mne nikomu nepovedal.
Možno si preňho nebol nikto. Chodila som s Jordanom.
Bol prvý človek, ktorého som ľúbila.
Prestál apokalypsu
Keď odstránime všetky E-čka a D-čka z Eddie Adler,
zostane nám „klamár“! Myslel si, že si to nevšimneme?
Dostal si moje predošlé listy? Bojím sa.
Píšem ti každý deň a zatiaľ nič.
Ty si mal sedadlo 15A.
Sedela pár radov za tebou, 20B. Nevidel si ju, keď si šiel na toaletu?
Milý Edward, dnes umriem.
Naštartujem rodičovské auto v garáži a počkám, kým sa zadusím.
Milý Edward
Máš nejaké zviera?
Ak môžeš, povedz Ellie, že ju mama milovala.
Si ty ale výnimočný.
Ver! Buď vďačný.
V jeho mene ti bol dopriaty život.
Nedokázal som nechať list na rozlúčku.
Nedokážem nič robiť. Nič.
Prečo si prežil ty?
Nechceš byť sebecký, ale si.
- Chýba mi žena. - Chcem dcéru.
Nepoznala som ho.
Chvála Pánovi, nášmu Bohu.
Edward! Zobuď sa!
- Budem ho milovať do smrti. - Edward!
Edward.
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová