Tu lahko sediva ves dan.
Edward, zakaj si to storil? Vprašanje ni retorično. Odgovori mi.
Zakaj si potisnil klavir po stopnicah?
Zanimalo me je, kako bo zvenel.
- Se ti to zdi smešno? - Ne.
Dobro. Ker ni.
Na tej šoli imamo protokole,
kako se zavarovati proti strelcu,
terorizmu, izbruhu virusa. Nisem mislil, da se bom moral pripravljati zanje.
Nimamo pa protokola za učenca, ki po stopnišču porine klavir.
Plačal bom za novega.
- Ne gre za to. - Za kaj pa?
Ne gre za klavir.
Poglej me.
Veliko si prestal.
Tega ti ne bo nihče zameril.
A le, ker si imel srečo in ni bilo nikomur nič. Lahko bi koga ubil.
Vendar ga nisem.
Nikogar nisem ubil ali poškodoval.
Prepričal sem se, da je stopnišče prazno.
Zakaj si porinil klavir?
Edward, verjetno si naš najpametnejši učenec,
zato menim, da sem lahko odkrit s tabo.
S tvojo družino in šolsko psihologinjo
ti bomo poiskali ustrezno izobraževalno okolje.
Na Riverview pa ne boš več hodil.
Žal mi je, prav?
Poklical bom tvojo teto in našo psihologinjo.
Pogovoril se boš z njo.
Edward.
Ga. Foster ima rojstni dan. Nekdo ji je prinesel torto.
Boš kos?
Ja, prosim.
PO ROMANU ANN NAPOLITANO
Sam, kaj je to?
Nič ne pomeni.
Nič ne pomeni? Kaj se dogaja, jebenti?
Samo pomiriti se morava...
- Si gej? - Ne.
Torej si biseksualec?
Jebenti, mi lahko poveš, kaj se dogaja?
Sam.
Kdo me bo peljal k zobozdravniku?
Jaz, Geenika. Reci očku adijo.
- Adijo, oči. - Adijo, miška.
- Sienna. - Pozneje.
Linda.
Ljubica, zamujava.
Tok-tok.
Si pokonci?
Srček.
- Iti morava. - Za en drek se počutim.
Si v redu? Si bolna?
Ne vem. Ampak ne morem vstati.
- So težave telesne ali duševne? - Ne vem.
Dobro.
Prav.
Če nisi telesno bolna,
je včasih preprosto najbolje vstati in se spoprijeti z dnem.
Zadnje čase sem strahotno pobita.
Danes sem zelo zgodaj vstala in šla k reki. In...
To morda ustreza tebi, vsem pa ne.
Ne razumem.
Včasih želim le ležati v postelji, se počutiti za en drek
in igrati igrice na telefonu. To ni zločin.
Nisem rekla, da je. Če bi rada počela to...
- Ja. - Okej.
- Če je to v redu. - Seveda je.
- Se res dobro počutiš? - Ja.
Ojej. Raje bom... Iz Edwardove šole kličejo.
Prosim?
Ja, Lacey sem. Kaj je naredil?
Pozdravljeni. Sem Adriana Washington.
Prosim, pojdite jutri volit.
Volite za to mesto. Za ta okraj.
Za svoj dušni mir.
Zdaj je namreč resnično napočil čas
za trajnostno stanovanjsko politiko, za dostopne najemnine.
Sporočam vam,
da se bom za vas zavzemala do konca.
- Imaš opravke? - Mogoče.
- Gdč. Washington? - Pozdravljeni. Adriana sem.
Jutri so volitve. Zelo je zaposlena.
Rekla je, da se bo poslovila.
Z letališča jo bova poklicala.
Kaj rišeš?
To ji bom pustila.
O, Becks. Lepa je.
Še jo bova videla, veš?
Mogoče.
Predstavljam si, da bodo...
Zdaj bo težava...
Linda?
Pokliči nujno pomoč.
Prav.
Pokliči nujno pomoč!
O bog.
Kamen, papir, škarje, zdaj.
- Adijo. - Primi me za roko.
Kamen, papir, škarje, zdaj.
Eddie, Eddie.
...nagnite se naprej...
- Ga. Curtis. - Kaj je bilo?
- Kje je? - Težavico imamo.
Okej.
Če sem prav razumela... Izginil je?
Kaj to pomeni? Se je vdrl v tla?
Šel skozi steno?
Mislimo, da skozi okno.
Skozi okno je šel?
V pritličju smo.
Pravite, da je Edward v zadnji uri po stopnicah porinil klavir,
nato pa skočil skozi okno?
Kako boste to rešili?
On je. Edward kliče.
Živjo. Mišek, kje si?
Lacey Curtis?
Ja. Kdo ste pa vi?
Iz Bolnišnice vseh svetih kličem zaradi Linde Stollen.
Ste njena sorodnica?
Linda?
- Dee Dee. - Milo.
- Kaj počneš tukaj? - Na hitro se moram pogovoriti.
Naročiti se moraš.
- Pišuka. - Ja.
Samo dve minutki. Naredila sem vso to pot.
Lahko? Res bom hitra.
- Pridi. - O, hvala.
- Lepo imate. - Trudimo se.
Svetuješ posameznikom?
Ja. To je moje delo.
Z veseljem te naročim, če želiš.
Mislila sem, da smo edine stranke.
Podporna skupina? Nak. Tudi druge stranke imam.
Dee Dee, za kaj gre?
Naslednje srečanje bo naše zadnje.
Ja, vem.
Imeti moramo zabavo.
To bi bilo za podporno skupino zelo nenavadno.
Milo, na duševno zdravje se ne spoznam,
vem pa tole. Ko povežeš skupino ljudi,
ki si nekaj zaupajo, morajo imeti na zadnjem srečanju zabavo.
Kaj to pomeni?
- Prigrizke. Punč. Tortice. Rekvizite. - Okej. Ja, to je v redu.
- Dobro. - Jupi. Prima.
Ti je letalska družba dala na voljo sredstva za takšne primere?
- Za prigrizke in punč? - Ja.
Ne. Ampak ja.
- Izvoli štirideset dolarjev. - Hvala.
- Okej. Ja. - Hvala.
Hotela sem tudi reči, da mi je ta skupina,
ta izkušnja, zelo pomagala.
Zato se ti zahvaljujem.
- Hvala. No, ni za kaj. - Želim si, da se ne bi končala.
- Vem. - Zakaj se mora končati?
No... Obstajajo še druge možnosti
za nadaljevanje procesa zdravljenja in...
Nočem drugih možnosti.
To skupino hočem. Všeč mi je.
To je naša skupina
in po mojem nas povezuje nekaj jebeno posebnega, veš?
Ja. Res je.
- Pa se mora vseeno končati. - Ja.
Zakaj? Ker jo je letalska družba nehala financirati,
ker so si pravno že zavarovali riti? Kot da...
Tudi zato.
Kaj o tem misliš ti?
Bedno se mi zdi.
To, kar vam počnejo, se mi zdi okrutno.
Vendar... Tega ne smem reči, zato...
Cenim tvojo odkritost.
Ja.
Dobro.
Ja.
Tisti z dvoriščne razprodaje je bil.
On je.
- Ime mu je Vernon. - Ime mu je Vernon. In?
Nič se ni zgodilo.
Torej nisi seksal z njim?
- Ne. - Si prepričan?
Sienna...
Pa Ben?
- Mi moraš še kaj povedati? - Sienna...
Samo povej mi, jebela. Prosim.
Vsaj to mi dolguješ.
Ben...
Ben je bil prva oseba, ki sem jo ljubil.
Ni se kaj prida zgodilo.
Bila sva mlada.
Spogledovala sva se. Se nekajkrat poljubila.
Torej si vedel.
Še preden si me spoznal. Vedel si.
Ljubim te. Izbral sem tebe.
Sam, ti si lahko izbiral. Jaz pa ne.
Ker mi nisi omogočil tega dostojanstva.
Sienna, ljubim te bolj kot...
Ne. Jebi se, Sam! Jebi se!
Še vedno nič.
Bi mi povedal, kaj se je zgodilo v šoli?
Klavir sem porinil po stopnicah.
Ja. Res si ga.
Zakaj, Edward?
Zvok me je zanimal.
- Ni smešno. - Ne smejem se.
Boljši razlog od tega, da te je zanimal zvok, potrebujem.
Ne vem, zakaj kaj naredim.
Ne morem ti povedati, zakaj sem nekaj naredil, če ne vem, zakaj sem.
- Zakaj te sploh briga? - Zakaj?
Linda umira. Njen otroček bo morda umrl.
Nihče ne umira.
- Vsi bodo v redu. - Tega ne veš.
Tega ne ve nihče.
Nihče ne bo kar v redu. Vsi bomo umrli.
- Bi kaj pojedel? - Nisem lačen.
Poklicala bom tvojega strica Johna.
Rekla mu bom, naj pride pote.
- Ločena sta. - Nisva.
Samo narazen sva šla. In še vedno je tvoj stric.
In še vedno je moj mož. Čeprav se zdi še tako zmešano,
smo še vedno družina.
In vse, Edward... Edward, vse bo v redu.
Vse bo v redu.
Poklicala bom Johna.
ADIJO BECKS
Hvala, ker si privolila, da jih boš delala z mano.
Zakaj si tako obseden s temi klinčevimi cmočki?
Najina nainai nama jih je pripravljala, ko sva neko zimo bila pri njej.
Z Brentom sva bila tam srečna in...
- Obujaš tisto čarovnijo. - Ja.
Veš, zaradi priprave teh cmočkov ti ne bo nič lažje.
Verjetno ne.
Dee Dee je. Živjo, Dee Dee.
Živjo.
Milo me je prosil, da za zadnje srečanje podporne skupine priredim zabavo.
Sprva sem pomislila na nekaj preprostega, na punč in tortice.
Potem pa sem rekla, naj bo pestrejše.
Naj se zavzamem. Zato pripravljam
svojo slastno predjed, nadevane pelate.
Vsi bi morali narediti nekaj,
kar izraža kulturno raznovrstnost skupine. Sodeluj.
Nekaj etničnega naj prinesem?
Ti si se tako izrazil.
Prav.
Prinesel bom jušne cmočke, čeprav morda ne bodo vsem všeč.
- Nehati moram. Adijo. - Čakaj. Steve?
Kaj počneva?
- Prišel sem delat cmočke. - Nehaj.
Ne, resno. Prisežem. Prišel sem delat cmočke.
- Zakaj si tu? - Zaradi njih.
Ne.
Ne. Zakaj si tu?
Poglej me. Zakaj?
Ne vem.
Jaz vem. Iz istega razloga, zaradi katerega sem ti dovolila priti.
Zakaj si tu?
Slišati hočem.
- Si lačen? - Ne.
Kupil sem še več tistih prigrizkov.
Veliko plastično posodo
smokijev in prestic.
Ogromna je.
Me ne boš vprašal, zakaj?
Kot mulec sem počel še veliko večje oslarije.
Zato nisem pravi... Zakaj?
Bi se rad pogovoril o tem?
Ne.
Ne. Štekam.
Pri mojih 15 sta se starša ločila.
Iz hiše sem kradel žarnice
in jih metal v steno garaže.
Ko je oče ugotovil, kam so šle vse žarnice,
me je poslal k svojemu terapevtu.
Ta me je vprašal, zakaj to počnem.
Odvrnil sem, da ne vem. Ker nisem vedel. Še vedno ne vem.
Rad sem razbijal.
Všeč mi je bil tisti zvok.
Ja.
Hotel sem ga slišati.
Drži?
Biti bi moral mrtev.
Ej. Ni res.
Jaz bi moral umreti.
Pred vzletom je imel sedež ob oknu Jordan.
Hotel sem ga.
Zanj sva igrala kamen, papir, škarje. On je rekel kamen, jaz papir.
Dobil sem njegov sedež.
Njegov je bil.
Preživeti bi moral Jordan.
Ne bi smel biti živ.
Živ sem le, ker sem zmagal v igri.
Brez elektrike ste in poplavlja? To je... Ne, to je...
Pogledal bom, ampak zdi se, da gre za dve ločeni težavi.
Ja. Neznanska smola. Prav.
Dobro.
Stari...
Na drugo stran kampusa moram iti urediti nujno zadevo.
Verjetno boš počakal tu. Imam internet in videoigre.
Pa zbrana dela J. R. R. Tolkiena, če rad bereš take stvari.
Boš lahko počakal tukaj?
Ja.
Oprosti. Večino noči se samo praskam po jajcih.
Na edini večer, ko imam družbo, pa moram seveda gasiti požare.
Sok je v hladilniku. Prigrizke imaš.
Preskrbljen si.
Ja. Preskrbljen sem.
Edward, poslušaj.
Če ti kaj pomaga,
igra kamen, papir, škarje je zavezujoč dogovor.
To vedo vsi igralci.
Ko si premagal Jordana, je sedež postal tvoj.
In preživetje tudi.
Tudi raftat bi lahko šle. Če...
Kako daleč je? Kakšno uro?
Nekaj takega.
- Živjo, Lucy. - Ga. Cameron. Ej.
- Mami, kaj klinca... - Živjo, punce. Zoe.
- Kako ste? - Živjo.
- Bi rezance? - Ne, noče jih.
- Kaj počneš tukaj? - Kaj pa naj? Na sporočila ne odgovarjaš.
Mogoče bi ti moralo to povedati, da ta hip nočem stikov s tabo.
- Jaz jih hočem. - Seveda.
Vedno se vse vrti okoli tebe.
- Lahko govoriva na štiri oči? - Ne. Lahko odideš?
Prav. Potem ti bom pa povedala tu.
- Odidi. - Nisem bila dobra mama.
- Oh, utihni! - Ker... Poslušaj me.
- Skrbelo me je, kaj bodo rekli drugi. - Tukaj?
In hotela sem, da veljamo za popolno družino,
namesto da bi se posvečala tebi in tvojim potrebam.
- Zelo krhka si bila. - Mami, ne tukaj.
Žal mi je. Zelo. Moram ti povedati, kako zelo.
Poslušaj me, prosim.
Prav.
Tudi oče ti je obrnil hrbet. Drug drugemu sva ga.
Oba. Spodletelo nama je na vseh področjih najinega butastega življenja.
Prizadel me je. Obe je.
V L. A.-ju je nekoga spoznal.
Kaj?
Moškega, do katerega ni bil ravnodušen.
- V kakšnem smislu? - Ljubil ga je.
- Mami, kaj govoriš? - Ljubil je moškega.
Vem. Vem, da je težko. To je težko slišati.
Bila sem besna. Prizadeta in besna.
Ampak si ni mogel pomagati. Samo preživeti je poskušal.
Zoe, ljubica, moraš pa se zavedati, da sva medve...
Še sva živi in še se lahko spremeniva.
Ni nama treba ponavljati enakih napak.
Naj greva?
- Utihni, Lucy. - Pardon.
Pridružila sem se podporni skupini. Skupinski terapiji. Super je.
- Ja, res. - Ne. Res je super.
Jutri se zadnjič dobimo. Priredila bom zabavo.
Mogoče nikogar več ne bom videla
in tega se bojim, ker se res zanašam nanje...
Vendar vem, da se bom spremenila. Po svoje so mi nadomestili tvojega očeta.
Pomagali so mi ugotoviti, kdo sem brez njega.
Vem, da bo težko, vendar vem,
da se lahko spremenim.
In postanem boljša mama.
Boljši človek.
In to ti obljubljam.
- Prav? - Prav.
Miška, rada te imam.
Adijo, punce. Lucy, oprosti za osornost.
- O, ej. - Tukaj sem.
Mamica, hočete videti otročka?
Oprostite. Na intenzivni oddelek sme le mama.
Prav. Tu zunaj bom.
- Ej. - Ej.
Sam, ljubim te. In nočem te izgubiti, mater.
Ampak moram vedeti, da hočeš biti z mano.
Nočem svobodne zveze. Nočem te deliti.
Nočem, da me vsak dan skrbi,
da si morda želiš koga ali kaj drugega.
Zato se moraš odločiti.
Odloči se, kakšno življenje hočeš.
Dokument in kupon za vkrcanje.
Kupon za vkrcanje?
Mislim, da je to...
Gospod, ste Kojo Ansah?
- Da. - Prosim, stopite z mano.
- Za kaj gre? - Pridite.
Naslednji. Kupon za vkrcanje, prosim.
Na telefonu je.
Lahko mi ga pokažete.
Ja. V redu je.
Kaj je narobe? Vsi moji dokumenti so veljavni.
- Adriana! - Živjo.
Oprostita. A sem vaju morala videti.
Tak vpliv imaš kot kandidatka za kongres?
Ne, z Ade se poznava iz osnovne šole. Vedno ji pomagam.
Hvala.
- Šla bom. - Hvala.
- Nekaj sem ti narisala. - Vem. Zelo mi je všeč.
Lahko ti narišem še eno.
Res? Prav. Daj.
Je to del filma, v katerem me ustaviš pred izhodom,
mi izpoveš ljubezen in rečeš, naj ostanem?
- Mogoče. - Ali...
Ali pa je to del, v katerem se nama pridružiš na letalu,
s katerim odletimo v Gano in tam srečno živimo?
Tega filma nisem videla.
Dober je.
Volitve so jutri.
- Boš zmagala? - Natalie misli, da bom.
Seveda.
Narisal ti bom zemljevid. Daj mi dlan.
- Dobro. Tvoja dlan je Akra. - Dobro.
Kjer se dlan tukaj konča, je morje.
Naš kraj Labone je tukaj.
Tu živimo. Tu je naš dom.
Moj oče in stric sta ga počasi gradila.
Začela sta pred mojim rojstvom.
Jaz sem po dvajsetih letih končno dokončal južno krilo.
V tej hiši živijo moja mama, moje sestre,
nečakinji in štirje nečaki. Nekateri so tu, nekateri drugje.
Nekateri so Becksinih let.
Vsi z velikim zanimanjem spremljajo tvojo kampanjo.
Tu vzrejam golobe.
Golobe vzrejaš?
Niso taki kot tukajšnji. Izjemni so.
Becks bo živela v tej sobi.
Ta soba pa je moja.
Če se bo kdaj zgodilo,
jutri, pojutrišnjem ali čez eno leto,
da si boš zaželela ogledati ta konec sveta,
pridi sem.
Zdaj vem, kje te najdem.
Rada te imam.
Jaz pa tebe.
Medo wo.
PISMA EDDIEJU
Dragi Edward, moja žena je bila na istem letalu kot ti.
Ne vem, kako naprej.
Ne vem, kako uspeva tebi.
Žal mi je, da se ti je to zgodilo.
Tri hčerke imam. Ellie, Emmo in Eve.
Ime mi je Jingjang Jao. Živim v Tjandžinu na Kitajskem.
Tvoja zgodba me je užalostila.
Rad bi bil tvoj prijatelj.
Dragi Eddie,
zanima me, ali si v letalu videl mojo hčer.
Upam, da nisi jezen. Priložila sem sliko.
Vesel sem, da sem slišal zate.
Nekateri bodo rekli, da je tvoja zgodba žalostna, vendar to ne drži.
Je neverjeten primer božje dobrote in milosti.
Ko sem jo odložila na letališču,
sem jo prijela za obraz in jo trikrat poljubila na nos.
Tako sva se poslavljali.
Bog te je sklenil rešiti.
Ti prizanesti.
Ellie je stara leto in pol. Ves čas kliče mamico.
Ne razume, kaj pomeni umreti.
Pravijo, da duh ostane, kadar mora še kaj postoriti.
Dragi Edward, si na letalu videl mojega dedka? Sedel je na 12C.
V spomin nanj sem želela samo njegovo uro.
Najdražji "Edward" oziroma Randall Timothy Wakeshire. LOL.
Ja, vem, kdo si. Videl sem tvoj pravi rojstni list.
Videl sem dokaze. Na YouTubu sem gledal dokumentarce.
Poznam resnico. Vemo, kdo si v resnici.
Dragi Eddie, pišem ti, ker sem poznala tvojega brata Jordana.
No, več kot le poznala.
Ne vem, ali ti je kdaj povedal zame. Rekel je, da ni povedal nikomur.
Toda ti nisi bil kdorkoli. Jordan je bil moj fant.
Moja prva ljubezen.
Preživel sem apokalipso...
Ko iz svojega imena odstraniš E-je in D-je,
ostane le "laž"! Misliš, da tega nismo opazili?
Si dobil moja druga pisma? Skrbi me.
Vsak dan ti pišem, pa nič.
Menda si sedel na 15A.
Ona je sedela nekaj vrst za tabo, na 20B. Morda si jo videl na poti na stranišče.
Dragi Edward, danes bom umrl.
V garaži bom zagnal avto staršev in se zadušil z izpuhi.
Dragi Edward...
Imaš kakšno žival?
Bi lahko Ellie rekel, da jo je imela mami rada?
Posebni fant.
Veruj. Raduj se.
To življenje ti je podaril on.
Poskusil sem napisati normalno poslovilno pismo.
- A ne morem narediti nič normalnega. - Zakaj si preživel ti?
Nočeš biti sebičen, a si.
- Pogrešam ženo. - Hčer hočem nazaj.
Nisem ga poznala.
Hvala Bogu, našemu Gospodu!
Edward! Zbudi se!
- Ljubila ga bom do smrti. - Edward!
Edward.
Prevedla Polona Mertelj