Edvard?
Ei, Edvard?
MĪĻAIS EDIJ, RAKSTU TEV, JO PAZINU TAVU BRĀLI DŽORDANU...
PAMATĀ ANNAS NAPOLITANO GRĀMATA
BALSOJIET
Nu tad aiziet, vecomāt.
EIDRIANA VAŠINGTONE DEMOKRĀTE
Nē.
O, bļāviens! Jēziņ.
Atvainojiet.
- Sveiki! - Palīdzēt kaut ko atrast?
Jā.
Nu, palīdzēsiet atrast dekorācijas, kas nav tik, zin, katoliskas?
- Jā, ziniet, te tomēr ir baznīca. - Jā, zinu.
- Atvainojiet, kas jūs būtu? - Dīdī Kemerone.
- Dīdī. - Jā.
Es rīkoju ballīti mūsu sērotāju grupas pēdējai sesijai,
lai gan šķiet, ka man vienīgajai tas nav pilnīgi pie dirsas.
No lidmašīnas avārijas.
Dīdī, es ļoti jūtu līdzi par jūsu zaudējumu.
O, paldies, tēvs. Man jūs jāsauc par "tēvu", vai ne?
- Jā. - Izskatāties 14 gadus vecs.
Nē, neesmu 14 gadus vecs.
Esmu tēvs Makelvojs. Esmu te nesen.
Bet, Dīdī,
gribu pateikt, ka man žēl par to, ko esat pārdzīvojusi.
- O, jauki. Paldies. - Un, ja jums vajag kādu atbalstu,
man būtu gods jums palīdzēt.
Paldies. Es to ļoti gribētu.
Varat palīdzēt sakārtot visu ballītei? Tas būtu lieliski.
Es domāju garīgo atbalstu.
- Nu, ar ko lai sāk, zin? - Bet...
Noteikti tā ir. Vai zināt, Dīdī?
Domāju, varu pielikt savu roku.
- Paldies. O, tas ir tik... - Nu protams.
Vai zināt? Jūs atjaunojat manu ticību baznīcai,
- tēvs. Brīnišķīgi. - Priecājos to dzirdēt.
Dirsā.
Džon.
- Ir kādas ziņas? - Nē, bet klau, viņš piezvanīs.
Viņam nav telefona. Palika pie Lindas, kad brauca uz slimnīcu.
Kā tu varēji viņu izlaist no acīm?
- Es ne... Šķita, viņam viss labi. - Tev šķita, ka labi?
Viņš nogrūda pa kāpnēm klavieres, Džon. Viņš tika izslēgts no skolas.
Labi, tad pasaki, ko man bija darīt, jo puse no pilsētiņas bija zem ūdens,
- otrai nebija elektrības. - Atstāju viņu ar tevi vienu vakaru.
Un tu atstāj viņu vienu. Uz visu vakaru.
Es nezināju, cik ilgi tas būs.
Tu nepievērs uzmanību.
Džon, tu nepievērs uzmanību.
Mēs viņu atradīsim.
Sveiki, Kērtisas kundze.
Ei, Šeja.
Tev ir pēdējo 24 stundu laikā kāda ziņa no Edvarda?
Nē.
Labi. Ja viņš dod kādu ziņu, piezvani man.
Edvard. Ei, Edvard!
- Edvard! - Kērtisas kundze, viss kārtībā?
Viņš ir pazudis?
Mēs to vēl nezinām.
Ak dievs. Tā ir mana vaina.
Pateicu, ka nevar gulēt uz manas grīdas, un nu viņš ir pazudis.
- Man ļoti žēl. - Šeja...
- Mans... Viņš... - ...tu esi labākais,
kas ar Edvardu kopš tās avārijas ir noticis.
Tā nav tava vaina.
Vai tev ir kāda doma, kur viņš varētu būt devies?
Ar ko viņš varētu būt kopā?
Tēti, aizvedīsi uz sastatnēm?
O, nedomāju, ka esi tām gatava, Džīnuci.
Esmu gatava, tēti. Ļoti, ļoti gatava. Lūdzu, lūdzu, lūdzu?
Ne pārāk augstu, labi?
- Labi. Es tevi mīlu, tēti. - Es arī tevi mīlu, sirsniņ. Nāc. Ejam.
Nāc.
- Tēti, tu mani turi? - Turu.
- Tu vēl mani turi? - Vēl turu.
Tēt, vai tu apsoli, ka nekad, nekad neatlaidīsi?
Es apsolu.
Labi. Tad tu pārcēlies uz Eiropu 18 gadu vecumā?
Jā.
- Ko tu tur darīji? - Daudz ko.
Nu, ceļoju, tikos ar cilvēkiem,
- ēdu izcilu ēdienu... - Jā.
...izbaudīju daudz lieliska seksa.
Dzīvoju.
Es pēc vidusskolas aizgāja pa taisno uz koledžu,
dabūju uzņēmējdarbības maģistru, sāku strādāt pie tēta. Tā...
Tas mani nepārsteidz.
- Nāc. - Nē. To nevienam nevajag.
- Nāc! - Neviens negrib redzēt.
Nē, tici man. Tici man. Nē, nē, tas nenotiks.
Tas ir neglīti. Nebūs labi.
Jā?
Es sāku tevī iemīlēties.
- Es izšķiršos no Dafnijas. - Stīv.
Labi, klau, es nekad neesmu tā juties.
Un mums būtu jābūt kopā.
Tad es, tu un Brents?
Ne jau tā.
Brents vienmēr būs daļa mūsu dzīves. Mums jābūt godīgiem.
Labi, jā. Varbūt nedaudz dīvaini,
bet ja nu visa mūsu dzīve vedusi pretī šim?
Stīv, tas ir vairāk nekā nedaudz dīvaini, labi?
Tu esi saderinājies,
un tu gatavo zupas pelmeņus kopā ar sava mirušā brāļa līgavu.
Tu man patīc. Tiešām.
Bet es tikai domāju, ka tu esi veids, kā es varu tikt tuvāk Brentam.
Tas nav veselīgu attiecību pamats.
Pag, tad tas ir viss?
Jā.
Atā, Stīv.
Pagaidi. Pagaidi.
Man jāpaņem pelmeņi.
Atstāj tās zem paklājiņa.
Atvaino. Atvaino. Tu esi Mahira?
Jā.
Es esmu Leisija. Džordana un Edvarda tante.
Šeja pateica, kur tevi atrast.
- Ak dievs. Viss kārtībā? - Es nevaru atrast Edvardu.
Tev nav no viņa ziņu?
- Ir sazinājies? Ir bijis te? - Nē, man...
Man nav no viņa ziņu. Es...
Es viņam pateicu, lai neraksta. Es ļoti atvainojos.
Tev ir kāda doma, kur viņš varētu būt?
Bijāt DSM?
- DSM? - Dīvainību un savādību muzejā. Es...
Es tur mēdzu iet ar Džordanu.
Aizvedu tur Ediju. Tas ir...
Tas ir Austrumu 26. ielā.
Tas ir Austrumu 26. ielā. Paldies.
Džordans bija tik skaists.
Es viņu tik ļoti mīlēju.
Es nezinu, kad tas beigs sāpēt.
Ei, mazais. Tev viss labi?
Ienīstu.
- Atvainojiet. Iedosiet telefonu? - Nē.
Jums ir telefons? Iedosiet telefonu?
Man tikai jāpiezvana.
- Iedosiet telefonu? - Piedod.
Iedosiet telefonu?
Nu lūdzu, kāds! Iedosiet telefonu?
Ko, ellē, tu dari?
Nāc līdzi!
Nāc. Nu taču. Ātrāk.
Labi. Atgriežamies
pie ārkārtas vēlēšanām 13. apgabalā, pamatā - Hārlemā.
Esam cieši vērojuši.
Kora Ričardsone jau kopš paša sākuma ir vadībā,
bet nupat ienākušas jaunas balsis, un līderu dēlītis tiks satricināts.
- Jūs redzat, Eidriana Vašingtone... - Ak dievs.
- ...ar šīm jaunajām balsīm... - Jā, jā!
Bļāviens, mūsu diena.
Es teicu - paveiksim.
Labi. Vēl neko neesam paveikuši. Esam aiz Koras.
- Nomierinieties visi. - Ne uz ilgu.
Aiziet! Aiziet! Priecājieties visi! Jā!
Šī grupa ir daudz ar ko dalījusies, zin?
Nu, mēs esam smējušies, esam raudājuši, atvēruši sirdi.
Bet nu pēkšņi visi ir pārāk aizņemti?
Es... O, tas... Domāju, tas ir par zemu, tēvs.
Nē, es domāju, ka visai labi.
O, nē, nē. Noteikti par zemu.
Zin, šodien ir vēlēšanas, par Eidrianu saprotu.
Nu protams. Skaidrs.
Un Linda nupat priekšlaicīgi dzemdēja, labi.
Bet visi pārējie?
Es neprasu nonest Mēnesi. Nu, tikai mazumiņu piepūles.
- Labi. Un tagad? - O, jā. Varat aizsniegt?
Labi, tas derēs. Domāju, jums tagad jāķeras pie baloniem. Lūdzu.
Un kāpēc sērotāju grupai pēc trim mēnešiem liek punktu?
Vai jums ir baloniem pumpis?
O, nē. Domāju, tur jāpiestrādā ar muti.
Nu, neesam taču brīnumainā veidā izdziedināti.
Tāpēc, ka aviokompānija ir tik skopa,
- ka vairāk nemaksās. - Nu, Dīdī,
domāju, cilvēkiem jāturpina dzīvot.
- Kas ir... Runājot par... - O, jūs sakāt, ka man nav dzīves?
O nē. Es ne...
Man ir ļoti piepildīta dzīve, tēvs, jūsu zināšanai.
Dīdī, es negribēju norādīt, ka jums nav piepil...
Tas labi. Jo pateikšu jums vienu lietu.
Tiem cilvēkiem mani vajag vairāk, nekā man vajag viņus.
Dīdī...
Jums ir visas tiesības justies tā, kā nu jūs jūtaties.
Drīkstat tā justies.
Un, ja drīkstu, es domāju...
dažreiz...
kad mēs dusmojamies, tas varētu būt...
dziļāku sāpju aizsardzības mehānisms.
Mans vīrs nomira.
Mums ar meitu...
ir labi ja ciešamas attiecības.
Visiem grupā ir kāds vai kaut kas, pie kā atgriezties.
Darbs vai ģimene.
Man nav. Man nav. Man neviena nav.
Esmu pilnīgi viena.
Dažreiz es jūtos tā...
ka, ja es pazustu, neviens pat nepamanītu.
- Es vairs negribu te atrasties, Džordan. - Kur?
Te.
Man būtu jābūt ar tevi un mammu, un tēti.
Es tev iedodu vietu pie loga, un tu ar to gribi darīt šo?
Ej dirst, Edij.
Nu, visi jautā, vai nevari uztaisīt augstāku.
Tev padodas. Aizturi elpu.
Ak dievs.
Edij. Ei, kur tu biji? Tētis mēģina jaunu rekordu. Nāc.
Tava māte ir izcila scenāriste, bet šo viņa neprot.
- Lepojos ar tevi, mīļais. - Pareizi.
- Jā, tā ir. - Tēt, nekļūdies!
- Tu tiešām kacini mani? - Edij, tu esi jucis.
Būtu tiešām stulbi sākt no sākuma.
Edij!
Skat. Skat.
- Gandrīz. Gandrīz. - O, mīļais.
- Nu. Nu. - Paga. Neaiztiec.
- Neaiztieku. - Pat neelpo.
Sveiks, sunīt. Viss labi. Es neesmu sliktais.
Tev nav par mani jāuztraucas, labi?
Es te agrāk dzīvoju.
Piedod, ka ielauzos. Man tikai vēl kas jāpaņem.
PLĀKSTERI
Jūti?
Jā.
Ak dievs.
Edvard.
Sveiki. Atvainojiet. Neesat redzējis šo puiku?
Jā, viņš te bija pirms kāda laika.
Bija?
- Jā? - Mans māsasdēls.
- Mans māsasdēls, viņš ir pazudis. - Viņš šķita nedaudz apbēdināts.
Sēdēja uz grīdas, murmināja un tad vienkārši aizgāja.
Ir kāda doma - kurp?
Izskatījās, ka ļoti grib iet mājās.
Labi. Labi.
Tagad aizver acis, un tavi pirksti zinās, ko darīt.
- Es to izdarīju! - Mēs redzējām.
Brīnišķīgi.
Tas bija lieliski. Gribi pamēģināt nākamo daļu?
Labi.
Ei, Edvard.
Varbūt mums jāved tevi mājās.
Es... Es vēl neesmu gatavs.
Labi. Labi.
Tā, viņi ēkā nomainīja visas elektroinstalācijas,
un viņi izņēma visus vadus.
Bet mans brālis dabūja atslēgu. Tā nu tas ir mūsu. Forši, vai ne?
Varat vienu paņemt.
- Paldies. - Jā.
Tā, kad Halovīnā atnākat mājās,
pirms vecāki var jums atņemt visas konfektes vai, zin,
piemērot savus likumus, jūs paslēpiet te labās.
Tās, kuras jums garšo. Un tad varat atdot sliktās.
Un tad jums visu gadu būs šīs.
Un...
Tā... Tā tagad ir jūsu.
- Nepazaudējiet to, labi? - Labi.
- Viss labi. Viņš ir te. - Labi.
- Dziļāk. Pasaukšu. - Labi.
Ak dievs. Ak dievs. Tu mani tik ļoti nobiedēji.
Tu mani atradi.
Es vienmēr tevi atradīšu. Es vienmēr tevi atradīšu.
Piedod. Piedod, ka aizbēgu.
Esi gatavs braukt atpakaļ?
Gandrīz.
Paldies.
Edij. Kur tu biji? Un kur, sasodīts, ir tavs brālis?
Nesaki, ka atradāt jaunu vagoniņu, a?
Mani falafeli ir labākie Ņujorkā.
Fahīr, es nebiju... Es nebiju pret jums godīgs.
Zināt to aviokatastrofu, kas notika pirms pāris mēnešiem?
Nu, mana ģimene bija tajā lidmašīnā.
Un... Viņi gāja bojā.
Visa tava ģimene?
Arī Džordans?
Jā. Jā, arī Džordans.
Visi, izņemot mani.
Man jau sen vajadzēja jums pateikt patiesību.
Man... Man laikam patika ar jums runāt par viņiem.
Ak, Edij. Edij.
Man ir labi. Man būs labi.
Bet es tagad dzīvoju Najakā, tāpēc...
Droši vien bieži te neatgriezīšos.
Lai Dievs tevi svētī, Edij.
Jūs arī.
Starp citu, jūs tiešām taisāt labākos falafelus.
Nu tiešām.
Esi gatava braukt mājās?
Gandrīz.
Labi.
Viņi dziedāja
Atā, Amerikāņu pīrāga kundze
Piebraucu ar ševiju pie bāra Bet tas bija sauss
- Mammu. - Tas...
- Sveiki. - Ko?
- Ak dievs. - Sveika. Sveika, mammu.
Ak dievs.
- Tu atnāci. - Jā. Jā. Esi piedzērusies?
Nespēju noticēt. Ko?
- Nē. Sveika, mana skaistulīte. - Sveika, mammu.
- Mana meita Zoja. - Sveiki.
- Sveiki, Zoja. Tēvs Maks. Priecājos. - Tas ir tēvs Maks.
- Un Mailo. - Sveiki. Mailo.
- Sveiki, Mailo. Sveiki. - Mailo. Priecājos.
- Vai viņa nav neatvairāma? - Nesaki tā.
Es tā neteikšu. Zinu. Es par daudz to saku.
- Bet tā ir. - Sveiki. Piedošanu.
- O, Stīv. - Stīv!
Zināju, uz tevi varu paļauties.
- Tu atnesi pelmeņus! - Jā, pelmeņus.
Tie izskatās jēli.
Notvaicēsim tepat un baudīsim tādus, kādus Dievs paredzējis.
- Sveiki. - Labdien.
- O, slavenā boksere. Sveiki. - Sveiki.
- Vai es salauzu degunu... - Sveiciens visiem.
- Ei, Sem! - Sveiki.
Esmu šokā, ka esi. Esmu šokā.
Es burtiski... Tu neatbildi uz ziņām.
- Esmu aizņemts. Velns. - Ko tu atnesi?
Atnesu garneļu scampi no tā itāliešu restorāna.
Garneļu scampi? Smaržo brīnišķīgi.
- Ak dievs. Ķiploki. - Brīnišķīgi. Labākais. Zvēru.
- Kongresmene! - Sveiki.
- O. Jē. - Nē! Ko?
Kā tu vari būt te?
- Vēlēšanu diena. Neiespējami. - Kā tu te?
Jā. Es izlavījos, bet tik uz īsu brīdi.
- Skat, ko nozagu no atpūtas telpas. - Ko tu izdarīji?
Ko?
- Cepumi ar tavu seju? - Jā!
- Ko? - Tas ir...
Iespējams, liecina par narcistiskiem personības traucējumiem.
Biju jau pielicis tev to birku, tāpēc...
Viņš ir asprātīgs. Kurš to zināja? Es nezināju, ka asprātīgs.
- Nu labi. - Šie ir vienreizīgi.
Ļoti, ļoti labi.
- Sveiki. - Edvard.
Edvard, tā ir mana grupa. Tie ir mani draugi.
Laipni lūdzam, Edvard.
Paldies.
- Priecājos iepazīties, Sem. - Tava tante man ir laba draudzene.
Priecājos iepazīties.
- Eidriana. - Priecājos iepazīties.
Tā, nu tā ir ballīte.
Jā!
Tu sekstoji ar Vērnonu?
Piedod, piedod, piedod.
Bet vai tas ir forši? Seksīgi?
Vai man vajadzētu sākt sekstot?
- Varbūt. - Jēziņ. Nezinu.
Varbūt tieši tas man jādara.
Bet doma tāda - es izvēlos Sjenu. Es izvēlos Džīnu.
Jā.
Esmu ar to mierā.
Vai, tavuprāt, tas ir mērķis?
Būt mierā?
Kas tur slikts, ja tā ir?
Un tas ir Sems.
Sems zaudēja savu labāko draugu no vidusskolas laika. "Labāko draugu".
Saproti, ko domāju?
Man nav ne jausmas.
Gejs vai biseksuālis. Es... Un viņam ir sieva un meita, tāpēc...
O, nu, atsauc ko atmiņā.
Velns, tev taisnība. Jēziņ!
Domāju, tie arī ir visi. Es nezinu, kur ir Amanda.
Nu, tev te ir jauka, maza ģimenīte, mammu.
Tu esi mana ģimene, mīļā.
Nu tā, tūlīt būs.
- Ak dievs. - O, sasodītie pelmeņi.
Jā.
- Jā. Sasodītie pelmeņi. - Sasodītie pelmeņi.
- Oho! - Nu labi. Labi.
Tā, te ir manas nainai zupas pelmeņi.
Brālis tos mīlēja vairāk par visu pasaulē.
Tā, katrs paņem vienu no tiem un ieliek karotē.
Izduriet mazu caurumiņu un izlejiet no pelmeņa visu zupu.
Patīk tā veiklība.
Tā, apēdiet pelmeni un atsevišķi izdzeriet zupu.
- Atsevišķi? - Uzmanīgi. Karsts.
Sjena?
Sveiks. Kā gāja ballītē?
Bija jauki. Bija ļoti jauki. Mēs dienām ēdīsim garneļu scampi.
Lieliski.
Es tevi mīlu. Es mīlu Džīnu. Es mīlu šo ģimeni.
Visu dienu domāju: "Ko viņš izlems?"
Un tad es sāku domāt: "Ja nu viņš saka, ka grib palikt?"
Vai es aizvien jutīšos kā tava īstā un vienīgā?
Tu esi. Tu esi.
Es mēģināju sevi pārliecināt, ka varētu tā atkal justies, bet nespēju.
Tāpēc es... es aizeju. Tas būs grūti, bet mēs radīsim risinājumu.
- Mēs piemērosimies, un mēs... - Varam parunāt? Es...
- Darīsim, lai Džīnai labi. Sarunāts? - Nē.
Sem, sarunāts?
Sveiks, tēvoci Džon.
Ļoti priecājos redzēt, ka tev viss labi.
Jā.
Esmu noguris.
Jā, ej augšā gultā.
Rīt implantēsim izsekošanas čipu.
Piedod, ka tev nepiezvanīju. Bija par daudz visa kā.
Jā, tas nekas.
Nu vienalga.
Tu vienmēr ieliec savā kafijā precīzi vienu veselu un ceturtdaļu
tējkarotes cukura. Nu, katru rītu.
Kad tu dzirdi kādu Fleetwood Mac dziesmu, tu vienmēr dziedi "Dreams" vārdus.
It kā vispār nebūtu svarīgi,
kura Fleetwood Mac dziesma tur skan.
Halovīnā tu vienmēr parūpējies,
lai kautrīgie mazie bērneļi dabū tikpat daudz saldumu kā lielie nekauņas.
Mīļākā krāsa ir zaļā. Mīļākā suņu šķirne - dzeltenais labradors.
Un, kopš Edvards te nonācis, tu ik dienu un nakti
esi vadījusi, vilkdama viņu atpakaļ šajā pasaulē.
Viņš pat neēda, un tu viņu baroji.
Un pasargāji viņu.
Nobāri viņu, kad bija pelnījis.
Liki mierā, kad viņam to vajadzēja.
Nu, tu tikai...
Paskaties uz viņu tagad, cik tālu viņš ir ticis...
Tas ir, pateicoties tev.
Tu teici, ka es nekam nepievēršu uzmanību, bet...
Es pievēršu.
Tiksimies, labi?
Pirms sāku, es gribu brīdi, lai pateiktos kādai konkrētai savai varonei.
Savai vecmammai.
Mēs turpināsim, vecomamm.
Mēs neļausim, ka izplēn tavi sapņi, un cīnīsimies kā nelabais,
lai padarītu šo apgabalu turīgu.
Tā, ir vēl viens cilvēks, kam gribu šovakar pateikties. Tikai viens.
Un esmu ļoti bēdīga, ka viņš nevarēja šovakar būt te,
bet varbūt viņš šo tagad skatās.
APSVEICU ESI TO PELNĪJUSI!
Tieši viņš vienā Ņujorkas picērijā pārliecināja mani, ka ir jākandidē.
Un, kā es atceros,
mēs ēdām parastu tradicionālo picu, siers un mērce, nekā vairāk.
Un viņš teica, lai kandidēju, bet es teicu: "Nē, es neesmu gatava."
Bet viņš teica: "Dažreiz mēs neizvēlamies savu ceļu.
Dažreiz mūsu ceļš izvēlas mūs."
Un viņam bija taisnība.
Jo nebija tā plānots, bet bija īstais brīdis.
Brīdis, lai es rīkotos.
Tāpēc par to, dārgais draugs, saku tev paldies, lai kur tu šovakar būtu.
Šovakar es saku ļaudīm šajā lieliskajā apgabalā,
lieliskajā pilsētā un lieliskajā valstī,
ka es zvēru būt jūsu kalpone.
- Zvēru, ka vadīšu, klausīšos, rīkošos. - Tava kārta.
Tas ir mūsu laiks. Tas ir mūsu laiks!
Jā!
Tāpēc es saku - es jūs mīlu! Es jums pateicos!
Es strādāšu, lai parūpētos, ka šis ir bijis jūsu labākais balsojums.
Lai Dievs svētī Hārlemu, Invudu! Lai Dievs svētī Vašingtonhaitsu!
Un lai Dievs svētī Ameriku!
Nāc šurp!
- Paldies, ka te esi. Sveiks. - Brīnišķīgi.
Tu to paveici. Es tā lepojos.
Sveiks.
Sveika. Apsveicu.
Tu to paveici.
Jā.
Priecāšos strādāt kopā ar tevi, kongresmene.
Es ar tevi arī.
Nu, ko darīsim?
Tēvs Maks saka, ka varam visu te atstāt.
Viņš rīt to nokārtos.
Nē, mammu. Es domāju, nu, ko darīsim mēs. Esam bez naudas.
Nauda no mājas pārdošanas knapi nosegs mūsu parādu.
Negribu, ka tu uztraucies, sirsniņ.
Mammu, vai vari, lūdzu, ar mani runāt kā ar pieaugušo?
Domāju, esi to parādā.
Protams.
Es dabūšu darbu.
Dabūšu darbu. Pelnīšu naudu.
Un tu pabeigsi skolu.
Kā? Kur?
Ir šādas tādas domas.
Jā?
Bet vispirms iedzersim.
Nopietni?
- Jā, nopietni. - Labi.
- Ko, vai esmu izaudzinājusi paimeitiņu? - Nē.
Aiziet! Mēs esam baznīcas pagrabā.
Ko lai citu darām?
- Prozit, mīļā. - Prozit.
Kas šobrīd notiek?
Tā, tu zini, ka es vienmēr saku, ka, bļāviens, ienīstu Losandželosu?
Nē. Nē.
Sveiks.
- Kur tu biji? - Piedod. Man vajadzēja pabūt vienam.
- Pārbijos līdz nāvei. Mēs visi. - Piedod. Es zinu.
Tā ir tev.
Aiziet! Atver.
Labi.
Oho. Nejauši štrunti.
Nu, šo gliemežvāku atradu Keipkodā.
Pirmo reizi devos ar tēti makšķerēt un noķēru zivi.
Un šī monēta - mana pirmā pokera spēle ar Džordanu un viņa draugiem.
Protams, es neuzvarēju, bet...
Šī poga ir no mana vectēva žaketes. Paņēmu, kad viņš nomira.
Un šo atslēgu piekariņu mamma uzdāvināja mana pirmā klavierkoncerta dienā.
Uz tā ir burtiņš E.
Tās ir lietiņas, ko esmu visu mūžu glabājis.
Un...
Es gribu, lai tās ir tev.
Kāpēc?
Ārsts teica, ka pēc avārijas es biju disociatīvā stāvoklī.
Es it kā biju... Es it kā biju te, bet arī īsti nebiju te.
Kad es satiku tevi, tā bija pirmā reize, kad es...
es kopš avārijas kaut ko sajutu.
Es negribu izklausīties dīvains,
bet domāju, varbūt, pateicoties tev, es te vēl aizvien esmu.
Visu laiku dīvainākā dāvana, bet paldies.
Jā.
Es atradu, zin, simtiem man adresētu vēstuļu.
Ko?
Jā, tās... tās ir ļoti dažādas,
bet mana tante un tēvocis tās vēstules no manis slēpa,
nu, simtiem.
Droši vien domāja, ka pārbīšos, ja tās izlasīšu. Bet...
No kurienes tās ir?
Dažas ir no cilvēkiem, kuri avārijā kādu zaudējuši,
un citas ir no cilvēkiem, kuri grib man pastāstīt par Jēzu, jogu
un daudzām citām dīvainām lietām.
Bija pārītis, kas šķita...
Kādas?
Ka ir kas daudz vairāk nekā pārējās vēstules.
Kā... Kā sauciens pēc palīdzības.
Varbūt mums vajadzētu viņiem atbildēt vai ko tādu.
Edvard, mums jāizlasa visas tās vēstules līdz pēdējai.
Tūlīt pat.
Domāju, ka tu varbūt tā teiksi.
Ejam!
Es svinīgi zvēru, ka atbalstīšu un aizstāvēšu
Savienoto Valstu konstitūciju pret visiem ienaidniekiem...
DESMIT NEDĒĻAS VĒLĀK
...ārzemju un pašmāju.
Ka uzņemos šo pienākumu brīvi.
Šodien un mūžam.
Amerikas Savienoto Valstu godam.
Apsveicu.
Stādu jums priekšā - Čena kungs ar kundzi.
- Sveika! Kā gāja skolā? - Sveika! O, bija... Bija...
Kā ar dzīvokļa izrādīšanu?
Zini? Gāja lieliski. Viņi izteica piedāvājumu.
Ko?
Nezinu, kas tas ir. Tiem losandželosiešiem es tā patīku.
Ak dievs.
- Mazulīte. - Kā jums iet?
Nezināju, ka tev ir vēl viens tēvocis.
Man nav.
Labāk izlasi šo.
Tulkojusi Laura Hansone