Hvem er du?
Sig frem. Hvem er du?
Hvem er du?
Sig frem.
Bedstemor?
-Bedstemor? -Hvad? Åh.
Kom så. Ud med dig.
Var der nogen?
Sådan. Nej.
Det er nok Cafer, der går ind og ud. Hvad ved jeg.
Vi kan ikke blive ved sådan.
Jeg forventer døden om hvert et hjørne, i hver en lyd.
Sig ikke sådan.
Du er gravid. Derfor er du så nervøs.
Du er et nervevrag, fordi du snart har termin.
Bare rolig.
De kommer ikke tilbage. De ved ikke, at du er her.
Bare rolig, skat.
Der sker ikke noget.
Du føder en sund baby, og så er alt godt.
Lad os dække bord
og spise lidt.
-Er der koldt herinde? -Lidt.
Smid lidt brænde på.
Ikke endnu. Der er kun to tilbage.
Jeg går ud efter middagen og samler noget.
Du bør ikke gå ud om natten.
Det er altid nat for mig. Sådan noget pjat.
Lad mig fortælle dig noget.
Da jeg var ung og stadig kunne se,
bar jeg mere, end æslerne kunne,
og alle blev forbløffede.
Seher, hvor er du blevet gammel.
Nu skal jeg kun klare lidt brænde.
Det er frygteligt at være gammel.
Lamperne er på gulvet ved komfuret, ikke?
-Jo. -Godt. Vær forsigtig, min pige.
Lad være med at løfte dem.
Lad dem tro, at det er ilden i komfuret.
Hvis bare jeg kunne give dig noget kød.
-Du bærer et liv. Du skal spise. -Gid mit liv ville få ende.
Pige, jeg giver dig tæsk! Gud forbyde det.
CREATURE
"MIT NAVN VAR İHSAN"
Bedste, hvor kom den fra?
Det er en kanin, ikke? Jeg kunne mærke dens øre.
En jæger må have efterladt den for at gøre en god gerning.
Det er nu spildt på landsbyboerne.
Cafer ville aldrig kunne fange en kanin.
Lad os lave çullama med det samme.
Bedstemor, kom ind.
Jeg havde gjort det om natten…
Shh, min pige. Stop det.
Du arbejder så hårdt.
Spis dit æg. Så malker jeg geden og giver dig noget.
Bedstemor, jeg er ikke Cafer.
Det ved jeg.
Er du efter pigen?
Nej.
-Sværg. -Jeg sværger.
Jeg gør jer ikke ondt.
Jeg er bare en vagabond.
Hvem er du? Fortæl mig dit navn.
Mit navn var…
İhsan.
Jeg ved ikke, hvem jeg er.
-Lad mig røre dit ansigt. -Nej.
Ellers kan jeg ikke se dig. Kom her.
Du skal ikke se mig.
Hverken se eller røre mig.
Er du syg? Er det pesten?
Nej, ikke den slags ting.
Jeg er bare grim.
Hvad så?
Jeg leder ikke efter en flot mand.
Kom her. Kom.
Åh…
Hvem gjorde det mod dig?
Jeg spørger ikke, om du er født sådan eller blev til det senere.
Dine tårer er det eneste, jeg kan se.
Det er alt, jeg ved.
Mine øjne ser måske ikke dit ansigt,
men mit hjerte ser dit hjerte.
For mit hjerte er det nok.
Hvor kom du fra? Hvor skal du hen?
Ingen steder. Jeg kom ingen steder fra og skal ingen steder hen.
Så kommer du aldrig i mål.
Det har ingen ende.
Bliv lidt her hos os. Hvil dig.
Bedstemor Seher, har du noget brød?
Det har jeg!
Bliv der!
Ja. Det er flot, Cafer. Sådan.
Kom ikke op til huset. Bare kald.
Ja. Jeg kommer straks. Før mig hen til naboen.
Ja.
Bedstemor, jeg er ved sofaen.
Jeg har lavet brødet.
-Bedstemor. -Ja?
Hvad hvis den vagabond fortæller nogen det?
Hvad hvis nogen har set ham?
-Hvem er han? Hvad gør jeg? -Det skal nok gå.
Jeg går rundt og besøger naboerne.
Viser mig, så de ikke spørger til mig.
-Hvorfor dog? -Shh. Kom nu.
Du efterlader mig med ham…
Okay.
Her. Tag den.
-Sådan. -Hvor vil du hen, bedstemor?
Vi går først hen til Safiya, så Hatice.
Lad os gå. Kom så.
Ikke løbe! Langsomt.
Ikke løbe. Langsomt.
Esma.
Frygt mig ikke.
Det gør jeg ikke. Det er fint.
Du må gerne dække hullet.
Nej, det er okay.
-Hvem gemmer du dig for? -Fra dem alle.
Allesammen.
-Dig? -Også mig.
Fra dem alle.
Allesammen.
-Hvorfor? -Hvorfor?
Så du mig igennem det?
Ja.
Jeg ville ikke have den baby. Jeg er ingen skøge. Min fætter tvang sig…
Han er gift og truede med at dræbe mig, hvis jeg talte…
Da min mave begyndte at vokse, sagde de, at jeg beskyldte dem,
og bankede mig.
Ingen troede mig.
De ville dræbe mig. Min mor hjalp mig med at flygte.
Jeg har altid kendt Seher. Hun er en fjern slægtning.
Mine brødre, min far, min onkel vil alle dræbe mig.
De leder efter mig. De spurgte også efter mig her.
Jeg hørte dem fra mit skjul. Var jeg ikke kommet her, så var jeg…
Bedstemor startede et falsk rygte.
Hun sagde, jeg var luder i Istanbul. Så stoppede de med at lede.
Det måtte hun sige for at beskytte mig.
Så mit navn, mit ry, mig selv…
Det hele er sværtet til.
-Esma. -Hvad?
Du er ikke sværtet til.
Jo da. Det er jeg.
Nej.
Det er en løgn fortalt af feje kujoner.
Tro dem ikke. De har sværtet sig selv til, ikke dig.
Du lyder som en, der er skolet. Er du det?
Tag dig ikke af mig. Jeg sagde for meget. Jeg har ikke talt med nogen i månedsvis.
Jeg gik i skole.
Men…
Det har ikke hjulpet noget.
Det har hjulpet mig i dag.
Er halsen ikke for høj, Havva?
Hun vil have perler på, mor.
-Det er for at vise dem frem. -Stop. Det er usømmeligt.
Hvem siger, jeg tager dem på?
Det er bare gætteri.
Hvis vi bare kunne se de berømte perler…
-Åh! -Jeg ville tilpasse halsen, men…
I er så skamløse, jer allesammen.
Havva, lad dig ikke fordærve.
Syersken kan få brug for den. Ræk den igennem døren.
De var din mors. De vil se smukke ud på Asiye.
Tak, far.
Jeg værdsætter…
Vi værdsætter det.
Jeg tager dem.
-Fru Havva. -Hvad kan jeg gøre for dig, hr. Ziya?
Min far sendte disse, så du kunne se dem.
Vidunderligt.
Cafer, du er skør! Hvor mange gange har du gået her i dag?
Vent.
Tak.
Der er gået så mange dage. Vil du ikke lade mig se dit ansigt?
Har du hørt om forglemmigejer?
Nej.
Hedder de ikke det?
Jeg kan ikke lide det navn. Det minder mig om at være adskilt.
Rejser du?
Nej, det er ikke det.
Jeg beder ikke om at se dit ansigt.
Du må bare ikke rejse.
Det gør jeg ikke. Bare rolig.
Jeg plukker andre blomster til dig.
Blomster med pænere navne, der leder tankerne hen på genforeninger.
Tak.
De er smukke.
Ved du hvad?
Selv når du ikke giver mig nogen,
kan jeg dufte dem dybt indeni i dagevis.
Jeg har sommerfugle i maven.
Jeg har aldrig været forelsket.
Jeg har hørt om det, men aldrig mærket det.
Er det her kærlighed?
Det føles som om,
alt har ændret navn, form, smag,
lugt og farve,
siden du ankom.
Dette lille hus føles nu som et slot.
Ikke længere et fængsel.
Jeg var bange, men nu er jeg ikke.
Jeg græd, men nu smiler jeg.
Hvis kærlighed kan gøre alt det,
vil jeg aldrig opgive det, uanset hvordan dit ansigt ser ud, İhsan.
Du…
Du beskriver Himlen, Esma.
Jeg har set Helvede.
Hvor sjæle, der aldrig kendte kærlighed, brænder.
Derfor…
Opgiv mig ikke.
Du er den eneste for mig.
Bedstemor, mit vand er gået.
Hvad? Ja. Det er okay, min pige.
Vi vidste, det ville komme. Vær ikke bange.
Sådan. Vær ikke bange.
Du må ikke skrige, min pige.
Hent bundtet, og tag dine underbukser af.
Er der varmt vand ved komfuret?
-Det må være lunkent nu. -Endnu bedre.
Pas på, min pige. Skrig ikke.
Ingen må høre dig. Hvad skal vi gøre?
-Bedstemor. -Ja?
-Lad mig komme ind. -Okay.
Læg tæppet på gulvet.
Esma, du vil få behov for at skrige.
Bid i det her. Træk vejret gennem næsen.
Pres, når jeg beder dig om det, og skub babyen ud.
Bliv ikke genert, fordi jeg er her.
Ja. Sådan.
Nu…
Bliv ved med at trække vejret. Ind og ud.
Pres.
Pres. Det er okay. Tryk nedad.
Træk vejret regelmæssigt.
Pres.
-Pres. -Kom så, min pige. Pres.
Pres nu.
Bismillahirrahmanirrahim.
Du godeste…
Min gud, tak.
Vær stille, søn.
Det fortalte jeg også min mand. Jeg har hørt det så tit.
Vi ville vide, hvis nogen havde født. Ingen er gravid.
Hun må skjule den luder, der stak af.
Bekir må have givet dem besked.
De bør trække den skøge i håret, så hun lærer sin lektie.
Vær stille, søn.
Det er en baby. Han græder uanset hvad.
Hvad gør vi?
İhsan, er der nogen udenfor?
Nej. Kvinderne var langt væk. De hørte ham ikke.
-Bedstemor. -Ja?
Med din tilladelse,
og hvis Esma er enig, selvfølgelig,
så hidkald en imam og få ham til at gifte os.
Cafer, før mig til imamen.
Løb bare denne gang!
-Løb? -Ja.
Jeg lagde lagnerne ovenpå.
Find dem i morgen tidlig
og læg dem på sengen, helt rene.
Du gør mig forlegen.
Asiye.
Hvis du har spørgsmål om den aften, så spørg mig, kære.
-Nej. -Åh! I to har ikke…
Bedstemor! Jeg mente det ikke sådan.
Jeg ved ikke. Vi finder ud af det.
Okay.
Asiye og mor kan beslutte, hvem de vil invitere til hennaaften.
Vi må tænke os om, så ingen bliver fornærmede.
Vi inviterer så mange, der er plads til.
Vi må spørge Hüsnü, hvem han vil invitere.
Han kan sove her efter brylluppet. Har du alt, hvad du har brug for?
Ja, tak, far.
Jeg ville også ønske, at du kunne være glad på mine vegne, men…
Jeg er glad.
Livet går ikke altid, som vi vil det.
Hvis livet har ført os ned ad denne vej,
må vi gøre den så smuk, som vi kan.
Inviterer vi hr. Hamdi?
Han har trods alt været en stor hjælp.
Vi kan sende et telegram.
Jeg har også tænkt på det. Ja, jeg er taknemmelig,
men det ville være en hård rejse.
Han ville føle sig forpligtet, for sådan er han.
Han ville være væk fra butikken. Og han ville købe en gave til Asiye.
Det ville være hårdt økonomisk og følelsesmæssigt.
Du har ret.
Bryllupper kan være besværlige i den forstand.
Asiye og jeg besøger ham efter brylluppet.
Vi tager en gave med til ham som tak.
-Ziya? -Ja, far?
Jeg spørger dig kun én gang.
Har du gjort nogen ondt i Istanbul?
Jeg forstår ikke.
Jo, du gør, Ziya.
Hvis du har, så beskytter jeg dig.
Du er mit barn uanset hvad.
Du betyder alt for mig.
Du skal bare svare mig.
Døde nogen på grund af dig?
Tænk over det…
Og sig nej.
Sig nej.
Sig nej, Ziya.
Nej.
Jeg nævner det ikke igen.
Cafer, hvem er det?
Rytterne! Det er rytterne, bedstemor!
-Hvor skal de hen? -Dit hus, bedstemor.
İhsan!
Esma!
Vent, nej!
Esma!
Er du død?
Sig noget! Esma!
Esma!
Er du død? Sig noget!
Esma!
Er din ære genoprettet?
Jeg kommer igen.
Hvis der sker bedstemor eller babyen noget,
så dræber jeg jer alle.
Hvis I krummer et hår på deres hoveder, slår jeg jer ihjel en efter en
og efterlader ingen overlevende.
Jeg brænder jeres huse ned.
Jeg finder jer, selv hvis I flygter til Helvede!
Begrav nu jeres døde.
Cafer.
Bedstemor og barnet. Pas på dem.
Tak, onkel. Tak.
-Bedstemor. -Ja?
Jeg kommer tilbage.
Med Esma.
Hvad siger du, İhsan? Er du blevet skør?
Hvor skal du hen?
Tag hennaen med, mor
Stik fingeren i, mor
Jeg er kun en gæst i aften
Læg mig til at sove i din barm, mor
-Nu er det din tur. -Netop. Det håber jeg.
Håret uden slør, fødderne bare
Jeg drog afsted en vinterdag
Se.
Alt er hvidt.
Ligesom dig.
Uskyldigt.
Det ender ikke sådan, min skat.
Vent på mig.
Jeg kommer tilbage.
Vent på mig.
Bare vent.
Du har et telegram.
Min gode ven, min bror İhsan.
Hvem var det?
Kom så!
-Kom så! -Bliv sammen!
Hold farten. Vi har lang vej endnu. Spar på kræfterne!
Støt hinanden.
-Kom nu! -Træk!
-Kom nu! -Hjælp hinanden!
-Kom så! -Denne vej.
-Kom nu! -Kom nu!
I kommer ikke til at sulte.
Kom så!
Loyale venner og ærede gæster,
endnu engang tak for, at I beriger os med jeres tilstedeværelse
på vores lykkeligste aften.
For de to hellige gaver, livet har givet mig,
min søn Ziya
og min datter…
Vores datter Asiye,
ønsker jeg livslang lykke og velstand.
-Amen. -Amen.
Og må min kone hvile i fred.
Må hun hvile i fred.
Hvis Gud vil det, holder hun øje med os fra Himlen i aften.
Hvis Gud vil det.
Hüsnü, lad os også høre fra dig.
Brude ses normalt som generte, men det bør du ikke være.
Hvad skal jeg sige?
Må de blive gamle sammen.
Må de være lykkelige.
Amen.
Mor.
Vi har givet dem alt, hvad vi kunne.
Nu må Gud gøre resten.
Amen.
Kom så, Ziya!
Jeg…
Jeg vil hellere høre Asiye først.
Fra nu af lader jeg hende sige det første og det sidste ord.
Værsgo, hr. Ziya.
Hr. Ziya, du får os til at tage os dårligt ud.
Klap i, dit fjols.
Jeg ved, I undrer jer over, hvorfor jeg droppede ud,
og hvorfor vi pludselig traf denne beslutning.
Da min mor forlod denne verden, gav hun os ansvaret for hinanden.
Men det var tidligere, meget tidligere,
at jeg indså,
faktisk i det øjeblik, min kære kone trådte ind i huset,
at hun ville være min øjesten.
Kort efter besluttede jeg at blive læge og rejste væk.
Jeg så, at intet ville blive, som det var.
Det liv, jeg kendte og elskede, var her,
og jeg havde forladt det for mine ambitioner.
Jeg tilstår!
Jeg var bange.
For at miste Asiye.
For den usikkerhed og fremtidens mørke, der ventede mig.
Men vores kærlighed sejrede.
Så jeg sværger her, foran jer alle,
at jeg altid vil værne om Asiye og beskytte hende.
Gülümser, skynd dig at lave stærk kaffe.
Og få nogen til at tage den drik fra ham.
Vi har vist hørt nok ord fra dig nu, søn.
Det er på tide,
at vores smukke Asiye sang nogle sange for os med sin krystalklare stemme
og spillede på sin lut.
Hvad siger du?
Bedstemors rose!
Nej, jeg bliver for spændt.
Den ægte spænding kommer i sengen i aften.
Du godeste. Okay så.
Okay. Kom nu.
Du er hersker
Over kroppens klima
Du er hersker
Over kroppens klima
Du er kuren, hr.
Mod min lidelse
Du er kuren, hr.
Mod min lidelse
Tillykke.
-Må I blive gamle sammen, mit barn. -Okay.
-Tillykke, mit barn. -Vær gode mod hinanden.
God rejse.
-Okay. -Kør langsomt og forsigtigt.
Farvel. Held og lykke!
Hov.
-Lad mig gøre det. -Okay.
-Kom ind. -Nej!
Åh!
-Ziya… -Min elskede.
Ziya, vent.
Ziya! Ziya, vent.
Du skal vaske dig og bede først.
Hvad?
Jeg lovede bedstemor det.
Du skal vaske dig og bede først.
Ziya! Kom nu.
Jeg beder også.
Kom nu, Ziya.
Gå ingen steder.
Hvor skulle jeg hen?
Asiye?
Hvor er du?
Lav ikke sjov nu.
Asiye.
Asiye, hvor er du?
Tekster af: Sidsel Seeberg