Te ki vagy?
Ki vagy te?
Beszélj! Ki vagy te?
Ki vagy?
Beszélj!
Nagyi?
Nagyi!
Gyere ki, kislányom! Gyere ki!
Jött valaki?
Így ni. Nem.
Biztos Cafer járkál ki-be. Nem tudom.
Nem tudom, meddig bírom így.
Minden zugból, minden neszből a halált várom.
Ne mondd ezt!
Állapotos vagy. Ezért vagy ilyen ijedős.
Minden felzaklat, mert hamarosan itt az időd.
Ne aggódj!
Nem jönnek vissza. Nem tudják, hogy itt vagy.
Ne aggódj, báránykám! Ne félj!
Nem lesz semmi baj.
Egészséges babát szülsz, minden rendben lesz.
Terítsük meg az asztalt, és együnk pár falatot!
- Hideg van idebenn? - Egy kicsit.
Dobj be egy farönköt!
Majd reggel. Csak kettő maradt.
Vacsora után kimegyek, hozok még.
Nagyi, nem kéne éjjel kimenned.
Miket beszélsz! Nekem mindig éjszaka van.
Mondok neked valamit! Amikor fiatal voltam, és még láttam,
többet terhet cipeltem, mint egy szamár,
és mindenki tátotta a száját.
Jaj, Seher, de megöregedtél!
Most már csak pár rönköt bírok el.
Szörnyű dolog az öregség.
Mondd, a lámpák a tűzhely mellett vannak, ugye?
- Igen. - Jó. Légy óvatos, kislányom!
Nehogy feljebb tedd őket!
Hadd gondolják, hogy a tűzhely fénye!
Bár lenne egy kis húsunk, hogy megetethesselek!
- Új életet hordozol. Enned kell. - Bárcsak véget érne az életem!
Elfenekellek, te lány! Isten ments!
TEREMTMÉNY
„İHSAN VOLT A NEVEM”
Nagyi, ez honnan van?
Ez egy nyúl, igaz?
Éreztem a fülén.
Biztos egy vadász hagyta itt, hogy jót cselekedjen.
Bár a falusiaktól nem sok jót várnék.
Cafer pedig nem tudna nyulat fogni.
Készítsük el gyorsan çullamának!
Nagyi, gyere be!
Várnék estig, de a várandósság…
Hallgass, te lány!
Olyan sokat dolgozol!
Edd meg a tojást! Aztán megfejem a kecskét, és hozok tejet.
Nagyi, én nem Cafer vagyok.
Tudom.
A lányért jöttél?
Nem.
- Esküdj meg! - Esküszöm.
Nem bántalak titeket.
Csak egy csavargó vagyok, nagyi.
Ki vagy? Mondd meg a neved!
A nevem…
İhsan volt.
Most nem tudom, ki vagyok.
- Hadd érintsem meg az arcod! - Ne!
Másképp nem látlak. Gyere ide!
Ne láss!
Ne láss meg! Ne érj hozzám!
Beteg vagy? A kórság az?
Nem, nem arról van szó.
Csak csúf vagyok.
Na és?
Nem mintha jóképű férjet keresnék.
Gyere ide! Gyere!
Ki tette ezt veled?
Nem kérdem, hogy így születtél-e, vagy később lettél ilyenné.
Csak a könnycseppjeidet látom.
Ez minden, amit tudok.
A szemem talán nem látja az arcod,
de a szívem látja a szívedet.
És ez épp elég neki.
Honnan jöttél? Merre tartasz?
Sehonnan.
A semmiből tartok a semmibe.
A semmi egy feneketlen kút.
Soha nem ér véget.
Maradj velünk egy darabig! Pihenj egy kicsit!
Seher nagyi, van egy kis kenyered?
Van!
Maradj ott!
Igen. Ügyes vagy, Cafer. Így kell.
Ne gyere egészen a házig, csak kiálts!
Igen. És rögtön kijövök. És most vigyél át a szomszédba!
Igen.
Nagyi, a díványnál vagyok.
Tessék. Kész a kenyér.
- Nagyi! - Igen?
Mi van, ha a csavargó elmondja valakinek?
Mi van, ha valaki látta?
Ki ő? Mit tegyünk?
Nem lesz semmi baj.
Megyek, körbenézek a szomszédoknál. Úgy nem fognak rólam kérdezősködni, jó?
- Ugyan miért? - Gyerünk!
Itt hagysz ezzel a…
Na jól van.
Tessék! Fogd ezt!
- Úgy. - Hova akarsz menni, nagyi?
Először Safiyéhez megyünk, aztán Haticéhez.
Menjünk! Indulhatunk!
Ne rohanj már! Lassan!
Ne fuss! Lassan!
Esma!
Ne félj tőlem, jó?
Nem, nem félek.
Befedheted a rést.
Nem, jó ez így.
Ki elől bujkálsz?
Mindannyiuk elől.
Mindenki elől.
- És te? - Én is.
Mindannyiuk elől.
Mindenki elől.
- Miért? - Miért?
Megláttál a résen keresztül?
Igen.
Én nem akartam ezt a babát.
Nem vagyok ribanc. Az unokatestvérem tette…
Nős ember. Azt mondta, megöl, ha beszélek.
Amikor látszani kezdett a hasam, azt mondták, szégyent hozok rájuk,
és megvertek. Senki se hitt nekem.
Meg akartak ölni. Anyám segített megszökni.
Seher nagyit gyerekkorom óta ismerem. Távoli rokonunk.
A bátyáim, az apám, a nagybátyám meg akarnak ölni.
Keresnek. Itt is jártak, kérdezősködtek rólam.
Hallottam őket lentről.
Ha ez a hely nem lenne, én már…
A nagyi kitalált egy mesét.
Hogy prostituált vagyok Isztambulban, és ne is keressenek.
Ezt kellett mondania, hogy megvédjen.
Szóval a nevem, a jó hírnevem, én magam…
Mind csupa mocsok.
- Esma! - Mi az?
- Így nem mocskolódhatsz be. - Hát hogy máshogy? Mocskos vagyok.
Nem.
Ez a gyáva, áruló kígyók hazugsága.
Ne higgy nekik! Amit tettek, az nem téged szennyezett be, hanem őket.
Iskolázott embernek tűnsz. Az vagy?
Bocsáss meg! Lyukat beszélek a hasadba.
Hónapok óta nem beszéltem senkivel…
Jártam iskolába.
Jártam, de…
Nem segített az senkinek.
Nekem ma segített.
Nem túl magas a gallér, Havva?
Gyöngysor lesz rajta, anya.
- Hogy kérkedhessen. - Csitt, te lány! Ez udvariatlan.
Ki mondta, hogy viselni fogom?
Így csak találgathatok.
Ha láthatnám azt a híres gyöngysort,
akkor ahhoz szabnám gallért, de…
Mindannyian szégyentelenek vagytok!
Havva, legalább te legyél különb!
A varrónőnek szüksége lehet rá. Csak add be az ajtón!
Az anyádé volt. Gyönyörű lesz majd Asiyén.
Köszönöm, apám.
Igazán hálás…
Hálás vagyok.
Elfogadom.
- Havva asszony! - Miben segíthetek, Ziya úr?
Ezt apám küldte, hogy előre megnézhesse.
Csodálatos!
Cafer, egyre bolondabb vagy! Hányszor mentél el ma itt?
Várj csak!
Köszönöm.
Olyan sok nap telt már el! Nem láthatnám már az arcod?
Hallottál már a nefelejcsvirágról?
Még sosem.
Így hívják?
Nem tetszik a neve. Az elválást juttatja eszembe.
Elmész?
Nem erről van szó.
Jó, nem kérem, hogy láthassalak.
Csak ne menj el!
Nem megyek el. Ne aggódj!
Szedek neked másféle virágot.
Szebb nevű virágokat,
amik a viszontlátásra emlékeztetnek.
Köszönöm.
Ez gyönyörű.
Tudod, mit?
Már mielőtt elhoztad volna nekem,
napok óta érzem az illatát itt, legbelül.
Furcsa bizsergést érzek.
Sosem ismertem a szerelmet.
Vagyis hallottam róla, de sosem éreztem.
Vajon ez a szerelem?
Úgy érzem,
mintha mindennek más lenne a neve, a formája, az íze,
az illata és a színe,
amióta itt vagy.
Ez az egyetlen szoba palotává vált.
Többé nem börtön nekem.
Azelőtt féltem, de most már nem.
Azelőtt sírtam, de most mosolygok.
Ha a szerelem képes minderre,
sosem mondok le róla,
bármilyen is legyen az arcod, İhsan.
Te…
a mennyországról beszélsz, Esma.
És én láttam a poklot.
Ott égtek a lelkek, melyek nem ismerték a szerelmet.
Ezért…
ne mondj le rólam!
Számomra te vagy az egyetlen.
Nagyi, elfolyt a magzatvizem! Nagyi!
Semmi baj, kislányom. Már vártunk erre. Ne félj!
Jól van. Ne félj! Jó.
Ne kiabálj, kislányom! Ne kiabálj!
Hozd a batyut, és vedd le az alsóneműdet!
Van meleg víz a tűzhelynél, ugye?
- Mostanra langyos lehet. - Az jobb is.
Óvatosan, leányom! Ne kiálts!
Nem hallhatnak meg. Uram, mit tegyek?
- Nagyi! - Igen?
- Engedj be gyorsan! - Jól van.
Terítsd le a paplant!
Esma, tudom, ordítani akarsz.
Harapj rá erre! Lélegezz az orrodon át!
Nyomj, ha mondom, és told ki a babát!
Miattam ne szégyelld magad, jó?
Igen. Úgy.
Most…
Lélegezz! Be és ki!
Nyomj! Gyerünk!
Nyomj! Semmi baj. Nyomj!
Ütemesen lélegezz!
Nyomj!
- Nyomj! - Gyerünk, kislányom! Nyomj, kérlek!
Nyomj erősen!
Bismillahirrahmanirrahim!
Édes Istenem!
Uram! Bismillahirrahmanirrahim!
Köszönöm, Istenem!
Csendesen, kisfiam!
Mondtam a férjemnek is. Annyiszor hallottam!
Tudnánk, ha valaki szült volna. De itt senki se terhes.
Biztos az a szökevény kurva az.
Mondtam Bekirnek, most már biztos tudják.
A hajánál fogva kéne vonszolni a cédát, hogy móresre tanítsák.
Csendesen, kisfiam!
Hiszen kisbaba. Sírni fog, nincs mit tenni.
Mit tegyünk?
İhsan, van odakint valaki?
Nincs. Az asszonyok messze voltak. Nem hallották.
- Nagyi! - Igen?
Ha áldásodat adod,
és persze ha Esma is beleegyezik,
hívhatnánk egy imámot, és megesküdhetnénk.
Cafer, vigyél az imámhoz!
Ezúttal futhatsz is!
- Fussak? - Igen.
A tetejére tettem a lepedőket.
Reggel majd megtalálod őket.
Tegyél egy tisztát az ágyatokra!
Nagyi, mindjárt elpirulok!
Asiye!
Ha kérdésed van arról az éjszakáról, csak kérdezz, kedvesem!
- Nincs. - Ó! Hát ti már…
Jaj, nagyi! Nem úgy értettem.
Nem tudom. Majd elboldogulunk.
Hát jó.
Asiye és anyám majd eldöntik, kit hívnak meg a hennaestre.
Gondoljuk át a lagzit, hogy senki ne sértődjön meg!
Annyi vendég lesz, amennyi csak elfér.
Kérdezzük meg Hüsnüt, kit akar meghívni!
A nászéjszakán itt alhat.
Mindenetek megvan már a házban?
Igen, köszönöm, apa.
Bár mindent megtettem volna, hogy hiánytalan legyen az örömöd, de…
Tökéletesen boldog vagyok, fiam.
Az élet nem mindig úgy alakul, ahogy szeretnénk.
Ha az élet erre az útra vezetett minket,
ezt az utat fogjuk széppé tenni.
Meghívjuk Hamdi urat?
Végül is sokat segített neked.
Küldhetnénk egy táviratot.
Én is gondoltam rá.
Igen, hálás vagyok neki, de nagyon nehéz lenne idejönnie.
Kötelességének érezné, hogy eljöjjön. Ő már csak ilyen.
Bezárná a boltot,
és biztosan hozna ajándékot Asiyének.
Anyagilag és érzelmileg is megterhelnénk ezzel.
Mondasz valamit.
Az esküvők ilyen szempontból bajosak lehetnek.
Asiyével majd meglátogatjuk az esküvő után.
Ajándékot viszünk neki, és kárpótoljuk.
- Ziya! - Igen, apa?
Ezt csak egyszer kérdezem meg.
A végzetébe sodortál valakit Isztambulban?
Nem értem.
De érted, Ziya.
Ha igen, megvédelek.
Akármi történjék, a gyermekem vagy.
Te vagy a mindenem.
Csak válaszolj!
Meghalt valaki miattad?
Gondolkodj el rajta…
és mondj nemet!
Mondj nemet!
Mondj nemet, Ziya!
Nem.
Ezt többé nem firtatom.
Cafer, kik ezek?
Lovasok! Lovasok jöttek, nagyi!
- Hová mennek? - A házadhoz, nagyi.
İhsan!
Esma!
Várj, ne!
Esma!
Meghaltál?
Mondj valamit! Esma!
Esma!
Meghaltál? Mondj valamit!
Esma!
Most már tiszta a becsületetek?
Visszajövök.
Ha baja esik a nagyinak vagy a babának…
Mindenkit megölök.
Ha egy hajuk szála is meggörbül,
egyenként kicsinállak titeket,
senkinek sem kegyelmezek!
Leégetem a házaitokat.
Utánatok megyek, ha pokolba is menekültök is!
Temessétek el a halottaitokat!
Cafer!
A nagyit és a babát a gondjaidra bízom.
Köszönöm, bácsi. Köszönöm.
- Nagyi! - Igen?
Visszajövök.
Esmával együtt.
Miket beszélsz, İhsan? Megőrültél?
Most hová mész?
Hozd a hennát, anyám !
Dugd bele az ujjad, anyám !
Én csak vendég vagyok itt ma este
Altass el a kebleden, anyám !
- Lassan rajtad a sor. - Úgy van. Remélem.
Mezítláb, fedetlen fejjel
Útnak indultam a télben
Nézd!
Minden hófehér.
Akárcsak te.
Ártatlan.
Nem ez a vég, szerelmem.
Várj itt rám!
Visszajövök.
Várj meg!
Csak várj!
Távirata jött.
Jó barátom, testvérem, İhsan!
Ki volt az?
Gyertek! Gyerünk!
- Gyerünk! Mozgás! - Maradjatok együtt!
Tempósabban! Alig indultunk el.
Kelleni fog az erőtök!
Támogassátok egymást!
- Gyerünk! - Húzd!
- Gyerünk! - Segítsetek egymásnak!
- Mozgás! - Erre!
- Gyerünk! Menjünk! - Haladjatok!
Nem maradhattok éhesen!
Gyerünk!
Kedves, jó barátaim, drága vendégeim,
még egyszer köszönöm,
hogy itt vagytok velünk életünk legboldogabb estéjén.
Az élet két szent ajándékot adott nekem.
A fiamat, Ziyát
és a lányomat…
a lányunkat, Asiyét.
Életre szóló boldogságot és jólétet kívánok nekik.
- Ámen. - Ámen.
- A nejemet Isten nyugosztalja! - Isten nyugosztalja!
Isten segítségével lenéz reánk ma este.
Isten segítségével.
Hüsnü, halljuk a te szavadat is!
A menyasszonyok szégyellősek, de te ne légy az!
Nem is tudom, mit mondjak.
Érje őket együtt az aggkor!
Legyenek boldogok!
Ámen.
Anya!
Mi mindent megadtunk nekik, amit tudtunk. Isten adja meg nekik a többit!
Ámen.
Nos, te jössz, Ziya!
Én…
Szeretném, ha Asiye beszélne előbb.
Mostantól az ő joga, hogy kimondja az első és az utolsó szót.
Folytassa, Ziya úr!
Ziya úr, tönkretesz minket. Ha a hölgyek ehhez hozzászoknak…
Fogd be, te lökött!
Kíváncsiak vagytok, miért hagytam ott az egyetemet,
és miért hoztuk meg ilyen hirtelen ezt a döntést.
Amikor anyám elhagyta ezt a világot,
egymás gondjaira bízott minket.
De azt már azelőtt, jóval azelőtt tudtam,
igazából már akkor,
amikor drága feleségem, Asiye betette a lábát ebbe a házba,
hogy ő az én szemem fénye.
Nem sokkal azután, hogy eldöntöttem, hogy orvos leszek,
rájöttem, hogy semmi sem lesz már a régi.
Az itteni életet, amit megszoktam és szerettem,
a céljaim érdekében elhagytam.
Bevallom…
féltem.
Hogy elveszítem őt.
Féltem a rám váró jövő bizonytalanságától és sötétségétől.
De a szerelmünk győzedelmeskedett.
Ezért most megesküszöm itt, mindannyiótok jelenlétében,
hogy úgy vigyázok Asiyére, mint a szemem fényére, és megvédem őt.
Gülümser, siess, főzz egy erős kávét!
És tegyél róla, hogy elvegyék tőle az italt!
Azt hiszem, ez a beszéd elég is volt tőled, fiam.
Ideje, hogy a gyönyörű Asiye
elénekeljen nekünk pár dalt a kristálytiszta hangján,
és játsszon nekünk a lantján.
Mit szólsz?
A nagyi rózsaszála!
Nem. Túlságosan felizgatom magam.
Igazán izgatott az ágyban leszel ma este.
Te jó ég! Jól van.
Rendben Halljuk!
Uram, mestere vagy
Testem minden évszakának
Uram, mestere vagy
Testem minden évszakának
Uram, te vagy a gyógyír
Minden gondomra
Uram, te vagy a gyógyír
Minden gondomra
Gratulálok!
- Tartson meg benneteket az Úr! - Jól van.
- Gratulálok, gyermekem. - Legyetek jók egymáshoz!
Jó utat!
- Jól van. - Hajts lassan és óvatosan!
Viszlát! Sok szerencsét!
- Majd én. - Csináld csak!
Gyere be!
- Ziya… - Drágám!
Ziya, várj!
Ziya! Ziya, várj!
Először meg kell mosakodnod, és elmondanod az imát.
Micsoda?
Megígértem a nagyinak.
Meg kell mosakodnod, és elmondanod az imát.
Ziya! Tedd meg, Ziya!
Figyelj, veled imádkozom.
Gyerünk, Ziya!
Ne menj sehová!
Hová mennék, te buta?
Asiye!
Hol vagy?
Ne bolondozz!
Asiye!
Asiye, merre vagy?
A feliratot fordította: Büki Gabriella