Jeg har ikke snakket med noen
fordi jeg ikke vil at noen skal forstå.
Jeg vil ikke bli forstått.
Under ingen omstendigheter vil jeg ha verdens forståelse.
Bortsett fra kanskje én person
som forstår at det ikke er mulig å forstå.
Greit, vi...
- Vi har den rømte jenta. - Pardon?
Vi fant den savnede jenta.
Hun gikk inn i bilen vår. Hun lærte oss fransk, hun stjal penger.
Hun fant på ting og øvde på dansen sin.
- Hvilken jente? - Jenta.
- Ja, men hvor er jenta? - Nei.
- Jenta. - Jenta.
- Hvilken jente? - Hun må være her et sted.
- Hvor? - Et sted!
Hun var her nettopp. Det er sant.
Skal jeg finne jenta? Er hun savnet fordi dere mistet henne?
Nei. Hun var savnet før det.
Så hun var allerede savnet, og så mistet dere henne?
Ja. Jenta. Fra tv.
Er alt i orden?
- Ja. - Jeg har det bra.
Jeg... vi har det bra, ja.
Ok, ok. Hun sto i veikanten.
Vi burde ha kastet henne ut tidligere.
Hun løy for oss hele tiden, og hun finner på sitt eget språk.
Jeg skal tilkalle en lege.
Takk for at dere har delt de verste tankene det siste døgnet.
Nå kan det bare bli bedre.
Så, før Kriss skal gjøre Iron Maiden-yoga med oss,
har jeg en liten øvelse til oss alle.
Jeg vil at dere alle skal stille denne personen et spørsmål.
Kjære dr. Berg-Berth, hva er spørsmålet ditt til Madlen?
- Det er ikke et spørsmål. - Det kan være noe enkelt.
- Jepp. - Ja.
- Hvordan blir været? - Det er et drittspørsmål.
Det må ha noe med deg å gjøre.
Hvordan får jeg kontroll?
Du kjøper kontroll på Internett, og så kaster du den bort.
- Hvem andre har et spørsmål? - Hvordan finner jeg ro?
Det er lett.
Du tar et glass fullt av melk og så blander du i kakao.
Så legger du i en hel Bounty og venter i en time.
Så gjør du ikke mer enn å vente til Bountyen har løst seg opp.
Så rører du rundt med fingeren og drikker det med sugerør.
Mens du drikker, kan du se på TikTok, om du vil.
Og du? Hvorfor sier du ingenting?
Han liker det ikke.
Syns du at det er kult å ikke snakke?
Det er best å la ham være.
- Sånn, lykke til. - Takk.
Og takk for at du ikke voldtok meg og parterte kroppen min.
Du hadde flaks.
Hvis jeg besøker Tibet en gang, skal jeg hilse på faren din.
Interessant å ha møtt en etterkommer av en hellig familie.
Det er like interessant å ha møtt en mc-fyr.
Ta vare på deg selv.
Jo, jeg ville spørre...
Fortsett, dere. Jeg er straks tilbake.
Hva har skjedd med deg?
- Hva var det? Roland? - Roland. Ikke Ronald.
Du sier alltid "Ronald".
- Roland von Wels. - Jeg er din kone.
- Inga? - Inga.
Vi sa vi ville ha en ny begravelse av religiøse grunner.
Da så, dokumentene er i orden.
Herren vil takke deg.
- Ja. Takk skal du ha, herr Wels. - Von.
- Takk, fru Wels. - Bare hyggelig.
Vi setter opp en takkeplakett
for den sjenerøse donasjonen.
- Bare hyggelig. - Ja...
Kos dere.
Jeg visste ikke at du kunne gråte på kommando.
Jeg kan også gjøre andre ting på kommando.
Det er det ingen som vil vite.
Vel, og nå sitter vi her.
Ok, tirsdag... Mandag, tirsdag og onsdag ettermiddag er ledige.
Og onsdag formiddag også.
Det betyr at man kan gjøre noe lenger fra tirsdag til onsdag.
Kan alle svømme? Dumt spørsmål, men...
- Ja. - Ja?
Ok, hva skal vi gjøre denne uken?
Jeg vil gjerne dra til Nederland med dere.
- Det er en flott eventyrpark der. - Så kult.
På fredag skal vi synge karaoke, med bare sanger om smerte.
Kult.
Ok, tid for piller. Alle tar det de vil ha.
Hva vil du ha, Arno?
Jeg vil ha noe til kvelden som gjør meg varm innvendig.
- Da anbefaler jeg Lorazepam. - Da tar jeg noen av dem, takk.
Takk.
- Franzi? - Ikke akkurat nå, takk.
Placebo til deg, dr. Berg-Berth?
Nei. Jeg tar gjerne noe oppkvikkende.
Greit. Hvorfor ikke ta medisinene vi vil ha?
Hvem avgjør om det er rett eller galt?
På en selvforvaltet klinikk
kan alle ta hva de vil når de føler for det.
Hva vil du ha?
Reisen fortsetter.
- Kriss? Noe beroligende, antar jeg? - Absolutt.
Ja, ja, ja! Ok, sommerleirens stjerner.
Før juryen kårer Giga Girls Star,
skal vi etter en kort pause få se det enestående bandet Julie!
Hvem er hun?
Ok, jenter. Jeg er Helene Sternberg. Vil dere se dansen min?
Ai, ai, ai.
Herregud.
- Aaric! - Helene!
- Hei. - Hei.
- Glad du kunne komme. - Selvsagt.
- Jeg har allerede bestilt østers. - Å, østers. Jeg elsker østers.
Er det noe du spiser ofte?
Jeg vil si at jeg spiser dem altfor ofte.
- Ok. - På universitetet...
ble jeg kalt "østersjenta".
For jeg elsker å åpne dem og se hva som er inni.
Det er bra, for her serverer de dem uåpnet.
De gir deg en sånn og...
- Unnskyld meg. Hvitvin? - Ja.
De sier liksom: "Nå får du gjøre jobben."
Det er ikke noe problem.
Tror du at du klarer det? Ok. Vis hva du er god for.
- Unnskyld. - Hva?
Beklager at jeg rapet.
- Du trenger ikke be om unnskyldning. - Jo da.
Du føler ofte at du må be om unnskyldning.
Jeg stolte ikke på greia med Helene.
- Unnskyld. - Nei.
- Du hadde jo rett. Vi er ferdige. - Ja...
Så jeg beklager, ok?
Vi kan begge be om unnskyldning. "Vi sier: 'Unnskyld.'"
Nei, vi bør nok holde oss til "jeg".
Da jeg var yngre, var jeg... veldig fascinert av kniver.
Familien min hadde et knivselskap i Jalalabad.
Jaså, så...
- Hva spikket du? - Hva jeg spikket?
Jeg spikket tre, jeg spikket rør
som jeg kunne blåse i ørene på mamma mens hun sov.
Jeg skar små hull i gardinene for å slippe inn lys og kikke ut.
- Så fint. - Ja, det var fint.
Og jeg skar meg selv.
Jeg skar meg i armene og beina iblant. Det er...
Tomheten.
Hele verden er tom. Jeg ble oppdratt til å oppnå tomme mål.
Jeg mener, "bli vellykket". "Dra til California."
"Bli produktutvikler. Start en blogg."
- Akkurat. - "Bli rik."
- "Kjøp, selg, invester. Tro." - Ja, det er som...
å sette to forskjellige kapser på samme haug med hestemøkk.
Den var god. Den skriver jeg ned.
- Og nå? - Aner ikke.
- Kan foreldrene dine... - De kan ikke hjelpe oss mer.
De er blakke. De satte seg i gjeld for å bygge et jade-spa.
Jeg er heldig om jeg ikke arver gjelden.
Helvete. Faen!
- Skriver du ned det jeg sier? - Noen ganger, ja.
Kan jeg få se?
- Kan du? - Vent.
Ja, tørk av de fettete fingrene dine.
Du er gal.
Jeg skulle ønske jeg var gal, men... ja.
Faktisk er jeg bare...
Ja, jeg er tom.
Vet du, kanskje du burde kjenne duften av en blomst. Som en bie.
Eller gå rundt i byen
og late som du er byen som går rundt i Aaric Skargan.
Hvordan kan du si noe så dumt og så genialt samtidig?
- Det er... - Ja.
Og firmaet?
Huset er brannforsikret.
Og?
Hvis det brenner ned, kan vi betale gjelden vår.
Pluss 100 000 til oss.
- Da kan vi begynne på nytt i... - Portugal.
- Ja. Portugal. - Ja.
Jeg er så glad for at du... At du liker ideen.
Men hva slags force majeure kan ligge bak?
Det fins alle mulige slags ideer...
kvasifilosofiske ideer...
om hvordan man kan bøte på tomheten. Hvordan man fyller tomrommet.
Jeg har gjort alt det der. Jeg har vært i Lhasa.
Én gang i uken har jeg videosamtaleterapi
med en eldre i en australsk stamme, og det gir meg ingenting.
Du har lært meg at ved å gi etter for kaoset,
og virkelig føle tapet jeg opplevde,
kan jeg på en eller annen måte
komme nærmere meg selv.
- Jeg elsker deg. - Faen!
Pokker. Kom hit. Det skulle ikke ha skjedd.
Hva med firmaet?
Helene, jeg elsker deg.
Ja... Selvsagt.
Jeg... Jeg elsker deg også!
Det er... Det...
Jeg elsker deg også. Selvsagt elsker jeg deg også.
Østersen er en seig jævel. Den nekter å åpne seg.
Akkurat som deg, vanskelig å knekke.
- Jeg er ingen østers. - Nei, du er ingen østers, Helene.
Du er et rent, sexy, herlig kaos, og jeg elsker det!
- Et sexy, herlig kaos. - Takk.
Jeg kom hit i dag for å snakke om...
at jeg har bestemt meg for å forlate Tyskland.
Jeg drar. Jeg vil reise. Og jeg vil lese.
Jeg vil gå meg vill.
Og jeg vil gjøre det med deg. Jeg mener, jeg...
For å være ærlig likte jeg ikke ideen din.
Jeg kan bare se for meg force majeure.
- Ja? - Ja.
- Det gir mening. - Ja.
Det er forferdelig.
Men det gir mening. Helt rimelig.
Dette er jo helt sykt!
Jason, jeg må gå og spy, men det låter helt rimelig.
Jeg driter i forretningsidéen din.
Jeg ville investere i...
følelsen du ga meg. Skjønner du?
Og, jeg mener, jeg har en sjekk til deg.
Ja, jeg skrev ut en sjekk. En teit sjekk.
Den er på 800 000, og jeg mener...
Du burde nok kaste den.
Bruk pengene. Kast dem bort. Riv i stykker sjekken.
Jeg driter i det, vet du.
La oss drite i kapitalismen sammen.
La oss drite i en gammel, forlatt kyllingfarm i Indonesia.
Jeg tror at dette er den beste investeringen jeg kan gjøre nå.
Dette er gull.
Det er sikkert mye å fordøye akkurat nå, men...
Tenk på det og gi meg beskjed.
Gi meg beskjed.
- Hei, Helene. - Hei.
- Hei, fru Hei Helene. - Hør her...
Firmaets økonomiske problemer...
Skal vi kjøre rundt i byen og røyke som vi gjorde før?
- Og gjøre innbrudd? - Ja visst. Hvorfor ikke?
Hva har skjedd? Enten har noe skjedd, eller så vil du noe.
- Du vil noe? - Nei.
- Noe har skjedd? - Kanskje.
- Det har med Jason å gjøre. - Det har med Jason å gjøre.
Vel... Ærlig talt, så har jeg ant det en god stund.
Vet du hva? Vi kjører en tur.
Vi røyker og bryter oss inn et sted. Vi gjør det.
- Men bare hvis du inhalerer. - Ja, selvsagt.
- Klokken åtte på bensinstasjonen? - Absolutt.
- Jeg vet ikke, Jason... - Det er vår eneste sjanse.
- Det går bra. - Ok.
Portugal.
Unnskyld.
Faen.
JEG ER DR. BERG-BERTH JEG ER EN GREVLING FRA SOMALIA
Jeg har gått gjennom alle formlene.
Den eneste måten jeg kan komme tilbake på, er ved å dra.
Jeg har egentlig ingen å være takknemlig overfor.
Og det er maks én person som interesserer meg.
Hun leser nok dette brevet nå
fordi hun er imot alle regler
og kanskje derfor teoremet av teoremet om det store smellet.
Din tur.
Ok. Sangen er over. Vi må bryte oss inn.
Ok.
- Dette stedet ser kjent ut. - Det har nok alarm.
Alt har alarm nå. Du kan vel knekke koden?
Det er ikke så sikkert.
- Er det noe galt? - Nei, alt er bra.
Jeg har sett det uttrykket før.
Da så. Hvis du ikke vil, Helene, så kjører vi bare videre.
- Et spørsmål. Kan du også se det? - Hva da?
- Det lyser. - Hvor?
Hvor er han?
Hvis jeg legger inn et godt ord, tar kanskje amerikanerne ham med.
- Du må bare få ham til Florida. - Takk.
Det var en gang en idé om å bygge skinner
som du kunne dra ut i rommet med.
En billett til stjernene, for å si det sånn.
- Men i dag går utviklingen mot data. - Ja, selvsagt.
For en drittmening, hva?
"Utvikling mot data." Alt pratet om utvikling er jo...
Hva ville vært bedre?
En utvikling er både en forvikling og en utvikling på samme tid.
BASERT PÅ EN SANN HISTORIE
BASERT PÅ
BASERT
LØST BASERT
Ok, stjerner, før juryen bestemmer hvem som blir Giga Girls Star,
tar vi en kort pause.
Og så skal den enestående Helene Sternberg opptre!
- Dere er en fortapt generasjon. - Hun har helt rett.
- Vi er fortapt. - Det stemmer.
Dere har alle spist dritt!
Dere gjør akkurat som foreldrene deres sier. Og venninnene deres.
Som Julie sier: Dere er alle like, og dere er alle dritt!
HELL STÅR BAK DEG
Jeg har noen med meg som du kanskje vil like når du blir kjent med ham.
En ny venn?
Noe sånt. Ikke venn-venn.
Han er mer som en bror.
Er han kjekk?
Han er veldig stille.
Du kjenner ham allerede. Vi hentet ham sammen.
Han er veldig fleksibel, og veldig stille.
Det er jo kjempebra. Da kan du snakke mer.
Kom, kom, kom.
Var ikke Jesus også hyrde?
- Ja. Og han var panseksuell. - Var han det?
Ja, jeg leste det på Facebook.
Jeg setter fem gylden på at havet er bak denne åsen.
Jeg setter fem gylden på at det er bak en annen ås.
Jeg høyner med ti gylden og en amforavin.
Avtale.
- Pokker! - Men det er likevel vakkert.
- På hvilken måte? - Jeg betrakter alt innenfra.
Jeg kan se nøytralt på alt og se det vakre i alt jeg ser.
Så søtt. Se på skorsteinen der borte.
- Skal jeg spille fløyte for deg? - Nei.
Faen også.
Alle er borte.
Det var da som pokker.
- Det var likevel for klisjéaktig. - Det er sant.
- Skal vi ale opp noe annet? - Hva skulle det være?
- Ugler? - Ja. Det er genialt, pappa.
Og det er ikke så Jesus-aktig heller.
Tekst: Iyuno