Nu am vorbit cu nimeni
pentru că nu am vrut să înţeleagă nimeni.
Nu vreau să fiu înţeleasă.
Sub nicio formă nu vreau să fiu înţeleasă de lumea asta.
Poate cu excepţia unei singure persoane
care înţelege că nu e posibil să înţelegi.
OH HELL
8. ORIZONTUL DE EVENIMENTE
Deci... noi...
Deci, fata care a fugit... E cu noi.
- Poftim? - Am găsit fata dispărută.
A intrat în maşina noastră.
Ne-a învăţat să vorbim franceză şi a furat bani.
A inventat lucruri şi s-a antrenat pentru dansul ei.
Ce fată?
Fata.
- Da, dar unde e fata? - Nu.
- Nu unde. Fata. - Fata.
- Care fată? - Trebuie să fie pe aici pe undeva.
- Unde? - Nu ştiu. Undeva.
Era aici adineauri. Pe cuvântul meu.
Vrei să găsesc eu fata?
A dispărut pentru că ai pierdut-o tu?
Nu nu. Dispăruse dinainte.
Deci era dispărută şi pe urmă aţi pierdut-o?
Da. Fata.
De la televizor.
Sunteţi bine?
- Da. Da? - Sunt bine.
- Da. Da? - Da, suntem bine. Noi...
Ea stătea pe marginea drumului,
ar fi trebuit să scăpăm mai repede de ea, ştiu...
Dar ne-a minţit mereu.
Şi vorbeşte într-o limbă inventată.
Deci...O să vă fac rost de un doctor.
Mulţumesc tuturor
pentru că v-aţi dezvăluit cele mai oribile gânduri în ultimele 24 de ore.
De aici lucrurile doar se pot îmbunătăţi.
Deci, înainte să trecem prin nişte yoga cu Iron Maiden cu ajutorul lui Kriss,
am un mic exerciţiu pentru noi toţi.
Aş vrea ca toată lumea să pună o întrebare acestei persoane.
Dragul meu dr. Berg-Berth, ce întrebare ai pentru Madlen?
- Asta nu e o întrebare. - Poate fi una simplă.
- Da. - Da.
Cum o să fie vremea?
E o întrebare de rahat. Trebuie să aibă legătură cu tine.
Cum obţin controlul?
Cumpărând control de pe internet şi aruncându-l apoi la gunoi.
- Cine mai are o întrebare? - Cum devin calm?
Asta e foarte uşor.
Iei un pahar cu lapte.
Adaugi cacao.
Apoi pui o ciocolată Bounty înăuntru şi aştepţi o oră.
În acel timp nu faci nimic în afară de a aştepta să se topească ciocolata.
Apoi amesteci cu degetele şi bei printr-un pai mare.
În timp ce faci asta te poţi uita la TikTok.
Şi tu?
Tu de ce nu vorbeşti?
Nu îi place.
Crezi că e interesant să nu vorbeşti?
Mai bine îl laşi în pace.
Atunci, mult noroc.
Mulţumesc.
Şi mulţumesc că nu m-ai violat şi nu m-ai tranşat în bucăţi
ca să mă arunci într-un şanţ.
Ai avut noroc.
Dacă vreodată ajung în Tibet, o să îl salut pe tatăl tău.
A fost interesant să întâlnesc descendentul unei familii sfinte.
E la fel de interesant să întâlnesc un motociclist.
Ai grijă.
Voiam să te întreb ceva.
Continuă să exersezi, mă întorc repede.
Ce ai păţit?
- Roland. - Roland.
Roland, nu Ronald.
- Tot îi spui Ronald. - Roland von Wels.
- Sunt soţia ta, Inga. - Inga.
Am zis că vrem să te reîngropăm din motive religioase.
Bine, documentele...
par a fi în ordine.
Dumnezeu îţi va mulţumi pentru asta.
Da. Ei bine, mulţumesc frumos, dle Wels.
Von.
Da, vă mulţumesc, dnă Wels.
Cu plăcere.
O să punem o placă de mulţumire...
pentru...
donaţia extrem de generoasă.
E plăcerea noastră.
Da.
Distracţie plăcută.
Nu ştiam că poţi plânge la comandă.
Pot să fac multe lucruri la comandă.
Nimeni nu vrea să ştie asta.
Da... şi acum suntem aici.
Luni, marţi, miercuri, după amiaza, e liber.
- Bine - Şi miercuri dimineaţă.
Asta înseamnă că de marţi până miercuri avem mai mult timp.
Ştie toată lumea să înoate? Întrebare stupidă, dar...
Da.
Bine, ce facem săptămâna asta?
Mi-ar place să mergem cu toţii în Olanda.
- E un parc de aventuri acolo. - Excelent.
Vineri vrem să facem karaoke, dar cântăm doar cântece despre durere.
- Bine. - Mişto.
Bum, e timpul pentru pastile.
Fiecare ia ce vrea.
Arno, tu ce ai vrea?
Vreau ceva pentru seară care să mă facă să mă simt bine şi pufos.
- Îţi recomand Tavor. - Atunci, iau din astea.
Super, mulţumesc.
- Franzi. - Nu, nu acum, mulţumesc.
Pentru tine, dr Berg-Berth? Câteva pastile placebo, bănuiesc.
Nu, vreau ceva pe energie.
Nicio problemă. De ce să nu luăm medicamentele pe care le vrem?
Cine spune că asta e greşit sau corect?
Într-o clinică autoadministrată,
oricine poate lua orice doreşte.
Pentru tine?
Şi călătoria continuă.
Kriss.
- Ceva calmant pentru tine, presupun. - Absolut.
Da, da, da.
În regulă, dragi vedete din tabăra de dans,
înainte ca juriul să anunţe marea câştigătoare,
după o scurtă pauză, incomparabila, inconfundabila Julie va cânta!
Nicio idee.
Bună, fetelor.
Sunt Helene Sternberg. Vreţi să vedeţi cum dansez?
- Aaric. - Helene.
- Bună. - Bună.
Mă bucur că ai ajuns.
Sigur că da.
Am comandat deja nişte stridii.
- Da. - Stridii! Iubesc stridiile.
Mănânci des?
Aş putea spune că le mănânc mai des decât des.
- Bine. - Ştii...
În facultate mi se spunea stăpâna stridiilor.
Ştii, îmi place să le sparg şi să mă uit înăuntrul lor.
Asta e bine pentru că aici le servesc nedeschise.
- Da. - Şi apoi îţi lasă...
- Mă scuzaţi. Vin alb? - Da.
La genul, tu trebuie să te ocupi!
Nicio problemă.
Crezi că poţi face asta. Bine.
Arată-mi.
Scuze.
Scuze pentru râgâit.
Jay Bee, nu trebuie să te scuzi.
Ba da, trebuie.
De multe ori te gândeşti că trebuie să îţi ceri scuze.
Nu am avut încredere în tine în legătură cu Helene.
Da.
- Scuze. - Nu.
Ai avut dreptate. Am pus-o.
- Da. - Deci.
Îmi pare rău, bine?
Putem spune că amândurora ne pare rău.
Spunem "ne pare rău"
Nu, cred că ar trebui să rămânem la exprimări la persoana întâia singular.
Când eram tânăr aveam...
Eram fascinat de cuţite.
Ştii, familia mea avea...
o companie care făcea cuţite în Jalalabad.
Da, deci...
- Ce tăiai? - Ce am tăiat? Adică...
Am tăiat lemne.
Am tăiat ţevi cu care puteam sufla aer în urechile mamei mele când dormea.
Am tăiat nişte găuri în perdele ca să intre soarele, ştii?
- Şi ca să mă pot uita afară. - Ce drăguţ.
Da, drăguţ. Şi m-am tăiat pe mine.
Mă tăiam pe mâini şi picioare.
E ca... E un gol, ştii.
Adică toată lumea e goală.
Mă simt de parcă aş fi fost crescută cu ţeluri goale.
Ştii, gen să ai succes.
Să merg în California. Să devin dezvoltator de produse.
Să încep un blog.
- Da. - Să mă îmbogăţesc.
Cumpără, vinde, investeşte.
- Crede. - Da, e ca...
Ca şi cum ai pune două şepci pe aceeaşi grămadă de bălegar.
E bună asta. O să o ţin minte.
Şi acum.
N-am nicio idee.
- Ţi-ai putea întreba părinţii. - N-a mai rămas nimic.
Sunt faliţi.
Au exagerat când au cumpărat un centru spa.
Voi fi fericită să nu moştenesc nicio datorie.
La naiba.
Da.
- Notezi ce spun? - Uneori, da.
Pot să văd?
- Poţi? - Stai.
Da, şterge degetele alea unsuroase.
Eşti nebună.
Da, aş vrea să fiu nebună. Dar...da.
De fapt, sunt doar...
Da, am un mare gol în suflet.
Ştii, poate ar trebui să te scalzi în flori.
Ca o albină. Sau să te plimbi prin oraş,
pretinzând că eşti oraşul care se plimbă prin Aaric Skargan.
Cum poţi spune ceva atât de cretin şi genial în acelaşi timp?
- E ca şi cum... - Da.
Şi compania?
Clădirea asta e asigurată împotriva incendiilor.
Şi?
Dacă arde, am putea să ne plătim datoriile.
Şi să rămânem cu 100 000.
- Şi apoi o putem lua de la capăt în... - Portugalia.
Da.
În Portugalia.
Da.
Mă bucur că îţi place ideea.
Dar ce eveniment de forţă majoră ar putea fi responsabil pentru incendiu?
Există tot felul de idei,
idei pseudo-filozofice...
despre cum să umpli golul din suflet, ştii,
cum să îl faci să dispară.
Şi am făcut toate lucrurile alea. Am fost la Lhasa.
Fac sesiuni săptămânale de terapie pe internet
cu un bătrân înţelept dintr-un trib australian sau ceva.
şi nu îmi aduc nimic.
Şi ce m-ai învăţat este să accept tot acest haos total,
acest stres şi această pierdere, ştii?
Ca şi cum aş putea cumva...
să mă apropii de mine însumi, ştii?
- Te iubesc. - La naiba.
Vino aici. Vino aici.
Nu trebuia să se întâmple asta.
Şi, cum e cu compania?
Helene, te iubesc.
Da.
Sigur. Şi eu te iubesc.
Asta, asta, asta...
Şi eu te iubesc.
Sigur că şi eu te iubesc.
Stridia asta e al dracului de înţepenită. Nu vrea să se deschidă.
Da, e ca tine. E greu de înţeles.
Nu sunt o stridie.
Nu, nu eşti o stridie, Helene.
Eşti haos pur, sexy şi adorabil şi iubesc asta.
Un haos sexy şi adorabil.
Mulţumesc.
Am venit astăzi aici să-ţi spun că...
m-am hotărât să plec din Germania.
Plec.
Vreau să călătoresc şi vreau să citesc.
Vreau să îmi pierd direcţia.
Şi vreau să fac asta cu tine.
Adică, eu... La modul sincer, nu mi-a păsat de ideea ta.
Ştiu un singur fel de forţă majoră.
Da.
- Are sens. - Da.
- Ceea ce e groaznic. - Este.
Dar are sens. Are tot sensul din lume.
E grozav.
Jason, trebuie să mă duc să vomit, dar are tot sensul această idee.
La naiba cu afacerea ta.
Am vrut să investesc în...
în sentimentul pe care mi l-ai dat.
Ştii?
Şi, adică, am un cec pentru tine.
Da, am completat un cec. E un cec prostesc.
Sunt 800 de mii şi...
ar trebui să îl arunci, ştii?
Să îi cheltui.
Să îi iroseşti. Nu îmi pasă deloc, ştii?
Hai să distrugem capitalismul împreună.
Hai să ne-o tragem la o fermă părăsită din Indonezia.
Cred că asta e cea mai bună investiţie pe care o pot face acum.
Asta e aur.
Cred că sunt multe lucruri la care trebuie să te gândeşti, dar...
gândeşte-te şi dă-mi un răspuns.
Vine înapoi.
- Bună, Helene. - Bună.
Bună, dna "Bună, Helene."
Deci...
Problemele dvs financiare...
...v-ar plăcea să dăm o tură prin oraş din nou, fumând?
Să dam o spargere undeva?
Sigur. De ce nu?
- Ce s-a întâmplat? - Cum adică?
Când te porţi aşa e clar că ai păţit ceva sau vrei ceva.
- Vrei ceva. - Nu.
- S-a întâmplat ceva. - Poate.
Ceva legat de Jason?
Ceva legat de Jason.
Păi...
Sincer, mă gândesc de ceva vreme la asta.
Ştii ce?
Hai să dăm o tură, fumăm, dam o spargere. Haide.
- Doar dacă tragi în piept fumul. - Da, sigur.
Ne vedem la 8 seara la benzinăria Aral?
Sigur.
Nu ştiu, Jason.
Asta e singura noastră şansă.
- O să fie bine. - Bine.
Portugalia.
Scuze.
La naiba.
EU SUNT BERG-BERTH.
SUNT UN VIEZURE DIN SOMALIA.
Am trecut prin toate posibilităţile.
Singura modalitate ca să mă întorc este să plec.
Nu există nimeni căruia să îi fiu recunoscătoare.
Există cel mult o persoană care mă interesează.
Probabil că îmi citeşte scrisoarea chiar acum
pentru că ea însăşi este cel mai mare duşman al propriilor ei reguli
şi, prin urmare, ea este teorema teoremelor
a marii coliziuni.
Acum tu.
Bine. Cântecul s-a terminat.
Trebuie să intrăm.
Sigur.
Cumva recunosc acest loc.
Trebuie să fie o alarmă pe aici.
Sunt peste tot. O poţi dezactiva, nu?
Nu sunt sigură.
- Ce nu e ok? - Nu, totul e ok.
Ştiu omul ăsta.
Bine, ţine de tine, Helene. Haide.
Să mergem.
- Am o întrebare, Maike. - Da.
- Vezi şi tu asta? - Ce?
Lumina.
Ce lumină?
Unde e?
Cred că dacă pun o vorbă bună, americanii l-ar lua cu ei.
- Ar trebui doar să îl duci în Florida. - Mulţumesc.
Cineva s-a gândit la un moment dat
să instaleze nişte şine pentru călătorii în spaţiu.
Un bilet de tren până în cosmos, ca să zic aşa.
- Dar evoluţia merge spre date.. - Da, sigur.
O propoziţie de rahat, nu-i aşa?
- "Evoluţia merge spre date" - "Evoluţia merge"
Ce ar putea fi mai bun?
Evoluţia este o complicaţie şi o îmbunătăţire în acelaşi timp.
ACEASTĂ POVESTE SE BAZEAZĂ PE EVENIMENTE REALE
ACEASTĂ POVESTE SE BAZEAZĂ...
SE BAZEAZĂ...
OARECUM.
În regulă, dragi vedete din tabăra de dans,
înainte ca juriul să anunţe marea câştigătoare,
după o scurtă pauză,
va cânta incomparabila, inconfundabila Helene Sternberg.
Faceţi parte dintr-o generaţie pierdută.
Generaţia noastră...
Aţi greşit!
Faceţi ce vă spun părinţii să faceţi, ce vă spun prietenii.
Ce vă spune Julie!
Sunteţi toţi la fel şi sunteţi de rahat!
Sunt cu cineva de care ţi-ar plăcea, dacă vrei să îl cunoşti.
Un nou iubit?
Nu iubit, mai degrabă...
un frate.
E drăguţ?
E foarte tăcut.
Îl cunoşti deja. Ne-ai luat pe amândoi.
E foarte flexibil...
şi foarte tăcut.
Asta e bine. Înseamnă că poţi vorbi mai mult.
Haide, haide.
Ia zi, nu era şi Iisus cioban?
- Ba da, şi era pansexual. - Pe bune?
Da, am citit pe Facebook.
Pun pariu pe 5 euro că marea e dincolo de deal.
Pun pariu pe 5 euro că nu e. Eu spun că e alt deal.
Pun pariu pe 10 euro şi o amforă de vin.
Bine.
La naiba.
E frumos.
- Cum aşa? - Eu sunt un observator, în esenţă.
Asta înseamnă că mă pot uita la lucruri cu obiectivitate.
Şi mă pot bucura de orice.
Ce drăguţ, uite!
E un coş de fum acolo.
Să mai cânt ceva la fluier?
Nu.
Bine.
Rahat.
S-a dus totul.
Asta e. Ce dracu'?
- Era prea clişeic pentru mine, oricum. - Da, aşa e.
- Să creştem altceva? - Ce altceva putem creşte?
Bufniţe?
Da, ce idee genială, tată.
Şi nu are nimic de-a face cu Iisus.
Traducerea: FAST TITLES MEDIA