"Nisam razgovarao ni sa kim
jer ne želim da me iko razume.
Ne želim da me razumeju.
Ni u kojem slučaju ne želim da me ovaj svet razume.
Osim možda jedne osobe.
Osobe koja razume da je nemoguće to razumeti."
JOJ, HELENA!
"Dobar dan... Mi..."
Našli smo devojčicu koja je pobegla od kuće.
"Molim?" -Našli smo nestalu devojčicu.
Da, ušla je u naš auto.
Naučila nas je francuski i ukrala nam novac.
Izmišljala je stvari i vežbala svoj ples.
"Koja devojčica?"
"Devojčica."
"Da, ali gde je ona?" -Ne.
"Ne gde. Devojčica."
Devojčica.
Gde je? -Mora biti ovde negde.
Gde? -Ne znam. Negde.
Bila je ovde. Kunemo se.
Želite da ja nađem devojčicu?
Nestala je jer ste je izgubili?
Ne, nestala je već pre.
Nestala je, a onda ste je izgubili?
Da, devojčicu.
S televizije.
Jeste li dobro?
Da. Da? -Dobro sam.
Da, da... -Da, dobro smo.
Stajala je uz ulicu. Znam da je trebalo da je se rešimo puno ranije. Znam to.
Ali lagala nas je sve vreme!
I stalno izmišlja neki svoj jezik!
Pozvaću vam doktora.
Hvala svima
što ste podelili svoje najgore misli iz poslednjih 24 sata.
Može samo ići na bolje.
Pre Krisove "Iron Maiden" joge
imam jednu vežbu za sve vas.
Želim da svi postavite pitanje njoj.
Dragi doktore Berg-Bert, kakvo pitanje imate za Madlen?
- To nije pitanje. - Može biti jednostavno.
Da. -Da.
Kakvo nas vreme očekuje?
To je glupo pitanje, Mora imati veze s vama.
Mogu li nekako opet da steknem kontrolu?
Kupite kontrolu na internetu i onda je bacite u smeće.
Ko još ima pitanje?
Kako da postanem mirnija?
To je jednostavno.
Uzmite čašu mleka.
Pomešajte mleko s kakaom.
Ubacite čokoladicu mars unutra i pričekajte sat vremena.
Dok čekate, nemojte raditi ništa drugo. Samo čekajte da se čokoladica otopi.
Onda promešajte sve prstima i popijte na veliku slamku.
Možete dok pijete gledati TikTok na mobilnom.
A vi?
Zašto ćutite?
Ne voli da priča.
Mislite li da je kul ćutati?
Pusti ga radije na miru.
To je to. Srećno.
Hvala.
I hvala što me niste silovali, raskomadali
i bacili u neki jarak.
Imala si sreće.
Ako ikad odem u Tibet, pozdraviću tvog oca.
Bilo je zanimljivo upoznati potomka svete porodice.
Upoznati bajkera isto je zanimljivo.
Čuvaj se.
E da, htela sam da vas pitam...
Nastavite da vežbate. Odmah se vraćam.
Šta se tebi dogodilo?
Roland. -Roland?
Roland, a ne Ronald.
Stalno govoriš Ronald.
Roland von Vels.
A ja sam ti supruga. -Inga?
Inga. -Dobro.
"Rekli smo da želimo da te sahranimo drugde zbog vere."
Dobro, dokumenti...
... deluju uredni.
Bog vam je zahvalan na ovome.
Da, cenim to, gospodine Vels.
Fon Vels.
Da, hvala, gospođo Vels.
Nema na čemu.
Postavićemo ploču zahvalnosti u njegovu čast.
Zbog...
... vrlo velikodušne donacije.
Nema na čemu.
Da.
Dobru zabavu.
Nisam znala da možeš svesno da kontrolišeš plač.
Mogu ja svašta svesno da kontrolišem.
Niko te to nije pitao, tata.
Pa...
Sad smo ovde.
Utorak... Ponedeljak, utorak i sreda poslepodne su slobodni.
Dobro. -I sreda ujutru isto.
Možemo raditi nešto duže od utorka do srede.
Znate li svi da plivate? Glupo pitanje, ali...
Da.
Dobro, šta radimo ove nedelje?
Voleo bih da odemo u Holandiju.
Tamo imaju kul zabavni park. -Sjajno.
U petak ćemo imati karaoke i pevati samo pesme o bolu.
Dobro. -Kul.
Vreme je za tablete.
Svi uzmite šta god želite.
Arno, šta ti želiš?
Nešto za veče od čega ću se osećati toplo i opušteno.
- Preporučujem lorazepam. - Može to onda.
Odlično, hvala.
Franzi. -Ne, ne sada, hvala.
A vi, dr Berg-Bert? Vi želite placebo?
Ne.
Želim nešto što diže raspoloženje.
Može. Zašto ne bismo uzimali lekove koje želimo?
Ko može reći je li to pogrešno?
U klinici kojom sami upravljamo
svi mogu bilo kada da uzmu
šta god žele.
Šta ti želiš?
Naše se putovanje nastavlja.
Kris.
Ti želiš depresant? -Naravno.
To, to, to!
Drage plesačice letnjeg plesnog kampa,
pre nego što žiri proglasi našu mega zvezdu,
napravićemo kratku pauzu, pa će nastupiti veličanstvena "Juli"!
Ko je ovo?
Drage plesačice letnjeg kampa,
ja sam Helena Sternberg. Želite li da vidite moj ples?
Orik!
Helena.
Ćao. -Ćao.
Drago mi je da si došla.
Naravno.
Naručio sam nam ostrige.
Ostrige! Obožavam ostrige!
Jedeš li ih često?
Rekla bih čak da ih jedem prečesto.
Dobro. -Znaš...
Na faksu su me zvali Žena Ostriga.
Zato što volim da ih otvorim i vidim šta je unutra.
To je dobro jer ih ovde služe zatvorene.
Da.
I onda ti ostave ovo...
Oprostite, želite li belo vino? -Da.
Ostave tebi da ti odradiš posao.
Nema uopšte problema.
Misliš da to možeš? Dobro.
Onda to dokaži.
Žao mi je.
Oprosti što sam podrignuo.
Ah, Džej-Bi, ne moraš se izvinjavati.
Moram.
Često se izvinjavaš.
Nisam ti verovao za Helenu.
Da.
Oprosti. -Ne.
Imao si pravo.
U buli smo.
Da. -Dakle...
Zato ti oprosti meni.
Možemo se oboje izviniti.
Recimo: "Žao nam je."
Ne, mislim da je bolje da se izvinimo u prvom licu.
Kad sam bio mlađi,
bio sam opsednut noževima.
Moja porodica imala je
firmu za noževe u Džalalabadu.
Da, dakle...
- Šta si sekao? - Šta sam sekao?
Sekao sam drvo.
Sekao sam cevi kroz koje sam mogao da duvam
svojoj majci u uvo dok spava.
Sekao sam rupice na zavesama kako bi ušlo više svetla.
- I da mogu da gledam ispred. - Baš lepo.
Da, lepo je.
I onda sam sekao sebe.
Ponekad sam se sekao po rukama i nogama.
Osećao sam određenu prazninu u duši.
Mislim, ceo je svet prazan.
Učili su me da sledim prazne ciljeve.
Znaš, budi uspešan.
Idi u Kaliforniju.
Razvijaj proizvode.
Piši blog.
Da. -Obogati se.
Kupuj, prodaj, ulaži.
Veruj. -Da...
To je kao da na isto sranje staviš dve različite kape.
Sviđa mi se to. Zabeležiću to sebi.
A sada?
Nemam pojma.
- Možeš da tražiš roditelje... - Nemaju više novca.
Bankrotirali su.
Ušli su u dug jer su kupili banju.
Biće dobro ako ne nasledim dug.
Sranje! Dođavola!
Da.
Zapisuješ šta govorim?
Da, ponekad.
Mogu li da vidim?
Možeš li? -Čekaj.
Da, obriši te masne prste.
Lud si.
Voleo bih da sam lud.
Ali... da.
Zapravo sam samo...
Prazan sam iznutra.
Znaš...
Možda treba malo da ležiš na cveću.
Poput pčela. Ili da hodaš gradom
i praviš se da si ti grad koji hoda Orikom Skarganom.
Kako možeš reći nešto tako glupo, a opet tako genijalno?
Kao da... -Da.
Šta je s firmom?
Ova je zgrada osigurana od požara.
Šta onda?
Ako izgori, moći ćemo da otplatimo dugove.
I ostaće nam 100.000 evra.
Onda možemo početi iznova u...
U Portugalu.
Da.
U Portugalu.
Da.
Drago mi je da ti se sviđa ta ideja.
Ali koja bi viša sila mogla uzrokovati požar?
Postoje razne ideje,
pseudofilozofske ideje o tome
kako izlečiti prazninu u sebi
i kako je popuniti.
Isprobao sam sve to. Bio sam u Lasi.
Svake nedelje imam video-terapiju
sa starcem iz nekog australijskog plemena.
Ništa od toga mi nije pomoglo.
Ti si me naučila da se prepuštam haosu,
tom mučenju i gubitku, znaš...
Da se mogu, znaš...
... zbližiti sa sobom na neki način.
Volim te. -Dođavola!
Sranje. Daj mi ruku.
To se nije trebalo dogoditi.
Šta je onda s firmom?
Helena, volim te.
Da.
Naravno.
I ja volim tebe.
Ovo, ovo je...
I ja volim tebe.
Naravno da te volim.
Ova ostriga je neposlušna. Baš se ne da otvoriti.
Poput tebe je. Teško je dopreti do nje.
Nisam ostriga.
Ne, nisi ostriga.
Ti si čisti, prokleti, privlačan, božanstveni haos i sviđa mi se to!
Privlačan božanstveni haos.
Hvala.
Došao sam da ti kažem nešto.
Odlučio sam da napustim Nemačku.
Odlazim.
Želim da putujem i čitam.
Želim da se potpuno izgubim.
I želim to da učinim s tobom.
Iskreno, nije me bilo briga za tvoju ideju.
Znam samo jednu višu silu.
Da.
Ima smisla. -Da.
To je grozno. -Da.
Ali ima smisla. Itekako ima smisla.
Ovo je suludo.
Džejsone, moram da povratim, ali ima smisla.
Šišaš tvoju firmu.
Hteo sam da uložim u...
U osećaj koji si mi dala.
Znaš?
Mislim, imam ček za tebe.
Napisao sam ti ček. Glupi ček.
Na 800.000 evra. Mislim...
Možeš da ga baciš, znaš?
Potroši ga.
Protraći ga. Pocepaj ga. Nije me briga, znaš?
Pokažimo srednji prst kapitalizmu.
Vodimo ljubav u Indoneziji na praznoj farmi pilića.
Ovo je najbolja investicija koju mogu da napravim.
Ovo je zlato.
Znam da ti je teško pojmiti sve to sad.
Ali razmisli o tome, pa mi javi.
Javi mi.
Ćao, Helena. -"Ćao."
Ćao, gospođo "Ćao, Helena".
Šta kažeš na to...
Vaši finansijski problemi...
... da se vozimo gradom i pušimo kao u detinjstvu.
I provalimo negde?
Naravno. Zašto ne?
- Šta se dogodilo? - Kako to misliš?
Ovako se ponašaš samo kad se nešto dogodi ili nešto želiš.
Želiš nešto. -Ne.
Nešto se dogodilo. -Recimo.
- Šta da kažem? - Da ima veze s Džejsonom.
Ima veze s Džejsonom.
Aha, pa...
Iskreno, slutim to već neko vreme.
Znaš šta?
Idemo da se vozimo uokolo, pušimo i provalimo nekome u kuću.
Ali samo ako ovaj put udahneš dim. -Naravno.
U 20 sati na benzinskoj?
Odlično.
Ne znam, Džejsone.
To nam je jedina prilika.
"Bićemo u redu." -"Dobro."
"Portugal."
Oprostite.
Dođavola!
"Prošao sam kroz sve računice.
Iz ovoga se mogu izvući jedino tako
da odem.
Nema nijedne osobe kojoj bi trebalo da budem zahvalan.
I postoji najviše jedna osoba koja me zaista zanima.
Verovatno upravo sada čita ovo pismo
jer ona mrzi sva pravila,
te je zato možda otelotvorenje teorema
o velikom sudaru."
A sada ti.
Dobro, pesma se završila.
Moramo da provalimo negde.
Dobro.
Poznato mi je ovo mesto.
Ovde sigurno ima neki alarm.
Da, svuda su. Zar ga ne možeš onesposobiti?
Nisam sigurna.
- Nešto nije u redu? - Ne, sve je u redu.
Poznajem taj izraz lica.
Nema nikoga. Ako ne želiš, ne moramo.
Nastavimo da se vozimo.
Imam pitanje. -Reci.
Vidiš li ono? -Šta?
Svetlo.
Koje svetlo?
Gde je on?
Možda ga Amerikanci mogu povesti ako ih zamolim.
Onda samo treba da ga dovedeš do Floride. -Hvala.
Nekad se razmišljalo o tome
da se postave šine kojima će se putovati u svemir.
Da se napravi železnica do zvezda.
Ali danas je trend skupljati podatke.
Da, naravno.
Koja glupa rečenica.
- "Danas je trend skupljati podatke." - Čak i samo "trend je".
Šta bi bilo bolje?
"Trend" je istovremeno mreža isprepletenih činilaca i razvoj.
OVA SE PRIČA TEMELJI NA ISTINITIM DOGAÐAJIMA.
OVA SE PRIČA TEMELJI
TEMELJI.
SLOBODA :))
Drage plesačice letnjeg plesnog kampa,
pre nego što žiri proglasi mega zvezdu
napravićemo kratku pauzu,
pa će nastupiti veličanstvena Helena Sternberg.
Vi ste izgubljena generacija.
Izgubljena generacija!
Imaš pravo! -Ima pravo!
- Izgubljeni smo. - Potpuno izgubljeni.
Svi ste vesla sisali! -Reci im.
Svako od vas radi ono što vam roditelji i devojke kažu.
Ono što vam grupa "Juli" kaže.
Svi ste isti i svi ste bez veze!
Dovela sam nekoga ko bi ti se svideo ako možda želiš da ga upoznaš.
Novog dečka?
Tako nekako.
Ali ne dečka dečka.
Više mi je poput brata.
Je li lep?
Vrlo je tih.
Već si ga upoznao. Zajedno smo ga pokupili.
Vrlo je fleksibilan.
I vrlo tih.
Sjajno. Onda ti možeš više da brbljaš.
Dođite, dođite...
Tata, zar nije Isus bio pastir?
Da, i bio je panseksualac. -Stvarno?
Da, video sam to na Fejsbuku.
Kladim se u pet guldena da je iza brda more.
A ja se kladim da je još jedno brdo iza.
Podižem ulog za još deset guldena i amforu vina.
Može.
Dođavola!
Meni se sviđa pogled.
Kako to? Posmatram sve iznutra prema spolja.
To znači da mogu na sve da gledam neutralno
i uživam u svemu što vidim.
Kul! Vidi!
Vidiš li onaj dimnjak?
Želiš li da ti odsviram nešto?
Ne.
Dobro.
Dođavola.
Ovce su nestale.
Ah, šta ćeš?
To je ionako bio kliše. -Istina.
- Hoćemo li uzgajati nešto drugo? - Šta još možemo da uzgajamo?
Sove?
Da, to je sjajna ideja, tata.
Manje ćeš podsećati na Isusa.
MEDIATRANSLATIONS