Jag har inte talat med någon-
- för jag vill inte att någon ska förstå.
Jag vill inte bli förstådd.
Under inga omständigheter vill jag ha världens förståelse.
Bortsett från kanske en person-
- som förstår att det inte går att förstå.
Då så, vi...
- Vi har den förrymda flickan. - Pardon?
Vi hittade den saknade flickan.
Hon steg in i vår bil. Hon lärde oss franska, hon stal pengar.
Hon hittade på saker och tränade på sin dans.
- Vilken flicka? - Flickan.
- Ja, men var är flickan? - Nej.
- Flickan. - Flickan.
- Vilken flicka? - Hon måste vara här någonstans.
- Var? - Någonstans!
Hon var här nyss. Det är sant.
Ska jag hitta flickan? Saknas hon för att ni har tappat bort henne?
Nej. Hon saknades innan dess.
Så hon saknades redan och sedan tappade ni bort henne?
Ja. Flickan. Från tv.
Är allt väl?
- Ja. - Jag mår bra.
Jag...vi mår bra, ja.
Okej, okej. Hon stod vid vägkanten.
Vi borde ha slängt ut henne tidigare.
Hon ljög för oss hela tiden och hon hittar på sitt eget språk.
Jag ska tillkalla en doktor.
Tack för att ni har delat med er av senaste dygnets värsta tankar.
Nu kan det bara bli bättre.
Så, innan Kriss strax ska träna Iron Maiden-yoga med oss-
- har jag en liten övning för oss alla.
Jag vill att ni alla ställer en fråga till den här personen.
Käre dr Berg-Berth, vad har ni för fråga till Madlen?
- Det är ingen fråga. - Det kan vara något enkelt.
- Japp. - Ja.
- Hur blir vädret? - Det är en skitfråga.
Det måste ha med dig att göra.
Hur får jag kontrollen?
Du köper kontroll på internet och sedan kastar du bort den.
- Vem mer har en fråga? - Hur finner jag ro?
Enkelt.
Du tar ett glas full med mjölk och sedan blandar du i kakao.
Sedan lägger du i en hel Bounty och väntar i en timme.
Sedan gör du inget mer än väntar tills Bountyn har lösts upp.
Sedan rör du runt med fingret och dricker det med sugrör.
Medan du dricker kan du titta på TikTok, om du vill.
Och du? Varför säger du ingenting?
Han tycker inte om det.
Tycker du att det är coolt att inte prata?
Det är bäst att låta honom vara.
- Så där, lycka till. - Tack.
Och tack för att du inte våldtog mig och styckade min kropp.
Du hade tur.
Om jag besöker Tibet någon gång ska jag hälsa på din pappa.
Intressant att ha träffat en ättling till en helig familj.
Det är lika intressant att ha träffat en mc-kille.
Ta hand om dig.
Jo, jag ville fråga...
Fortsätt, ni. Jag kommer strax.
Vad har hänt med dig?
- Vad var det? Roland? - Roland. Inte Ronald.
Du säger jämt "Ronald".
- Roland von Wels. - Jag är din fru.
- Inga? - Inga.
Vi sa att vi ville ha en ny begravning av religiösa skäl.
Då så, dokumenten är i sin ordning.
Herren kommer att tacka er.
- Ja. Tack ska ni ha, herr Wels. - von.
- Tack, fru Wels. - Det var så lite.
Vi kommer att sätta upp en tackplakett-
för den så generösa donationen.
- Det var så lite. - Ja...
Ha så roligt.
Jag visste inte att du kan gråta på kommando.
Jag kan även göra andra saker på kommando.
Det är det ingen som vill veta.
Tja, och nu sitter vi här.
Okej, tisdag... Måndag, tisdag och onsdag eftermiddag är lediga.
Och onsdag förmiddag också.
Det betyder att man kan göra något längre från tisdag till onsdag.
Kan alla simma? Dum fråga, men...
- Ja. - Ja?
Okej, vad gör vi den här veckan?
Jag vill gärna åka till Holland med er alla.
- Där finns en fin äventyrspark. - Vad häftigt.
På fredag ska vi sjunga karaoke, med enbart sånger om smärta.
Coolt.
Okej, tablettdags. Alla tar det de vill ha.
Vad vill du ha, Arno?
Jag vill ha något till kvällen som gör mig varm inombords.
- Då föreslår jag Lorazepam. - Då tar jag några sådana, tack.
Tack.
- Franzi? - Inte just nu, tack.
Placebo till er, antar jag, dr Berg-Berth?
Nej. Jag tar gärna något uppiggande.
Visst. Varför inte ta läkemedlen vi vill ha?
Vem avgör om det är rätt eller fel?
På en självförvaltad klinik-
- får alla ta vad de vill när de känner för det.
Vad vill du ha?
Resan fortsätter.
- Kriss? Något lugnande, antar jag? - Absolut.
Ja, ja, ja, ja! Okej, sommardanslägrets stjärnor.
Innan juryn utser vem som blir Giga Girls Star-
- ska vi efter en kort paus få se det enastående bandet Julie!
Vem är hon?
Okej, tjejer. Jag heter Helene Sternberg. Vill ni se min dans?
Aj, aj, aj.
Herregud.
- Aaric! - Helene.
- Hej. - Hej.
- Kul att du kunde komma. - Självklart.
- Jag har redan beställt ostron. - Åh, ostron. Jag älskar ostron.
Är det något du äter ofta?
Jag skulle säga att jag äter dem alltför ofta.
- Okej. - På universitetet...
...kallades jag för "ostrontjejen".
För jag älskar att öppna dem och se vad som finns inuti.
Det är bra, för här serverar de dem oöppnade.
De ger en en sådan här och...
- Ursäkta mig. Vitt vin? - Ja.
De liksom säger: "Nu får du göra jobbet."
Det är inga problem.
Tror du att du klarar av det? Okej. Visa vad du går för.
- Ursäkta. - Va?
Förlåt för att jag rapade.
- Du behöver inte be om ursäkt. - Jo.
Du tycker ofta att du måste be om ursäkt.
Jag litade inte på grejen med Helene.
- Förlåt. - Nej.
- Du hade ju rätt. Vi är körda. - Ja...
Så jag ber om ursäkt, okej?
Vi kan båda be om ursäkt. "Vi säger: 'Förlåt.'"
Nej, vi ska nog hålla oss till "jag".
När jag var yngre var jag... väldigt fascinerad av knivar.
Min familj hade ett knivföretag i Jalalabad.
Jaha, så...
- Vad täljde du? - Vad jag täljde?
Jag täljde trä, jag täljde till rör-
- som jag kunde blåsa mamma i öronen med när hon sov.
Jag skar ut små hål i gardinerna för att släppa in ljus och kika ut.
- Vad trevligt. - Ja, det var trevligt.
Och jag skar mig själv.
Jag skar mig i armarna och benen ibland. Det är...
Det är tomheten.
Hela världen är tom. Jag fostrades att uppnå tomma mål.
Jag menar, "bli framgångsrik". "Åk till Kalifornien."
"Bli produktutvecklare. Starta en blogg."
- Ja. - "Bli förmögen."
- "Köp, sälj, investera. Tro." - Ja, det är som att...
...sätta två olika kepsar på samma hög med hästdynga.
Den var bra. Den skriver jag ner.
- Och nu? - Ingen aning.
- Kan dina föräldrar... - De kan inte hjälpa oss mer.
De är pank. De skuldsatte sig för att bygga ett jade-spa.
Jag har tur om jag inte ärver skulden.
Jävlar. Helvete!
- Skriver du ner det jag säger? - Ibland, ja.
Får jag se?
- Får du det? - Vänta.
Ja, torka av dina feta fingrar.
Du är galen.
Jag önskar att jag var galen, men...ja.
Faktum är att jag bara...
Ja, jag är tom.
Vet du, du kanske skulle insupa doften av en blomma. Som ett bi.
Eller gå runt i staden-
- och låtsas att du är staden som går runt i Aaric Skargan.
Hur kan du säga något så dumt och så genialt på samma gång?
- Det är som... - Ja.
Och företaget?
Huset är brandförsäkrat.
Och?
Om det brinner ner, kan vi betala våra skulder.
Plus hundratusen till oss.
- Då kan vi börja om på nytt i... - Portugal.
- Ja. I Portugal. - Ja.
Jag är så glad att du... Att du gillar idén.
Men vilken typ av force majeure kan ligga bakom?
Det finns alla möjliga slags idéer...
...pseudo-filosofiska idéer...
...om hur man kan råda bot på tomheten. Hur man fyller tomrummet.
Jag har gjort allt det. Jag har varit i Lhasa.
En gång i veckan har jag videosamtalsterapi-
- med en stamäldste från Australien, och det ger mig ingenting.
Du har lärt mig att genom att ge efter för det totala kaoset-
- och liksom riktigt känna på den upplevda förlusten-
- så kan jag på något sätt-
komma mig själv närmare.
- Jag älskar dig. - Helvete!
Jäklar. Kom här. Det borde inte ha hänt.
Och företaget, då?
Helene, jag älskar dig.
Ja... Självklart.
Jag... Jag älskar dig också!
Det... Det...
Jag älskar dig också. Självklart älskar jag dig också.
Ostronet är en hård jävel. Det vägrar öppna sig.
Precis som du, svårknäckt.
- Jag är inget ostron. - Nej, du är inget ostron, Helene.
Du är ett rent jävla, sexigt, underbart kaos, och jag älskar det!
- Ett sexigt, underbart kaos. - Tack.
Jag kom hit i dag för att tala om...
...att jag har bestämt mig för att lämna Tyskland.
Jag drar. Jag vill resa. Och jag vill läsa.
Jag vill tappa bort mig.
Och jag vill göra det med dig. Jag menar, jag...
Helt ärligt, jag gillade inte din idé.
Jag kan bara tänka mig en force majeure.
- Ja? - Ja.
- Det låter rimligt. - Ja.
Det är fruktansvärt.
Men det är rimligt. Helt rimligt.
Det här är ju helt sjukt!
Jason, jag måste gå och spy, men det är helt rimligt.
Jag skiter i din affärsidé.
Jag ville investera i...
...i känslan som du gav mig. Fattar du?
Och, jag menar, jag har en check åt dig.
Ja, jag skrev en check. En fånig check.
Den är på 800 000, och jag menar...
Du borde nog kasta bort den.
Spendera pengarna. Slösa bort dem. Riv sönder checken.
Jag skiter i vilket, vet du.
Låt oss skita i kapitalismen tillsammans.
Vi kan väl skita i en gammal, övergiven kycklinggård i Indonesien.
Jag tror att det här är den bästa investeringen jag kan göra nu.
Det här är guld.
Det är säkert mycket att greppa just nu, men...
Fundera på det och hör av dig till mig.
Hör av dig.
- Hej, Helene. - Hej.
- Hej, fru Hej Helene. - Du...
Företagets ekonomiska problem...
Ska vi köra runt i stan och röka som vi gjorde förr?
- Och göra inbrott? - Javisst. Varför inte?
Vad har hänt? Antingen har något hänt eller så vill du något.
- Du vill något? - Nej.
- Något har hänt? - Kanske.
- Det har med Jason att göra. - Det har med Jason att göra.
Jaha... Ärligt talat, så har jag anat det en längre tid.
Vet du vad? Vi kör en sväng.
Vi röker och bryter oss in någonstans. Vi gör det.
- Men bara om du tar halsbloss. - Ja, självklart.
- Klockan åtta på macken? - Absolut.
- Jag vet inte, Jason... - Det är vår enda chans.
- Det kommer att gå bra. - Okej.
Portugal.
Ursäkta.
Helvete.
JAG ÄR DR BERG-BERTH. JAG ÄR EN GRÄVLING FRÅN SOMALIA.
Jag har gått igenom alla formler.
Enda sättet för mig att komma tillbaka är genom att ge mig av.
Jag har egentligen ingen att vara tacksam gentemot.
Och det finns max en person som intresserar mig.
Hon läser antagligen det här brevet nu-
- för hon motsätter sig alla regler-
- och kanske därför teoremet av teoremet om den stora smällen.
Din tur.
Okej. Sången är slut. Vi måste bryta oss in.
Okej.
- Stället ser bekant ut. - Det är säkert larmat.
Allt är larmat numera. Du kan väl knäcka koden?
Det är inte säkert.
- Är det något på tok? - Nej, allt är bra.
Jag har sett den där minen förr.
Då så. Om du inte vill, Helene, så kör vi bara vidare.
- En fråga, Maike. Ser du det också? - Vadå?
- Det lyser. - Var då?
Var är han?
Om jag lägger ett gott ord, så kanske amerikanerna tar med honom.
- Du måste bara ta honom till Florida. - Tack.
Det fanns en gång en idé om att anlägga räls-
som man kunde fara ut i rymden på.
En biljett till stjärnorna, så att säga.
- Men i dag går utvecklingen mot data. - Ja, självklart.
Vilken skitmening, va?
"Utvecklingen går mot data." Allt prat om utveckling är ju...
Vad vore bättre?
En utveckling är både en förveckling och en utveckling på samma gång.
BYGGER PÅ EN SANN HISTORIA
BYGGER PÅ
BYGGER
BYGGER LÖST
Okej, stjärnor, innan juryn avgör vem som blir Giga Girls Star-
ska vi ta en kort paus.
Och sedan ska den enastående Helene Sternberg uppträda!
- Ni är en förlorad generation. - Hon har rätt.
- Vi är förlorade. - Det är sant.
Ni har alla ätit skit!
Ni gör precis som era föräldrar säger. Och era flickvänner.
Som Julie säger. Ni är alla likadana, och ni är alla skit!
HELL STÅR BAKOM DIG
Jag har någon med mig som du kanske gillar när du lär känna honom.
En ny vän?
Något liknande. Ingen vän-vän.
Mer som en bror.
Är han snygg?
Han är väldigt tystlåten.
Du känner honom redan. Vi hämtade honom tillsammans.
Han är väldigt flexibel, och väldigt tystlåten.
Det är ju jättebra. Då kan du prata mer.
Kom, kom, kom, kom.
Visst var Jesus också herde?
- Jo. Och han var pansexuell. - Var han?
Ja, det läste jag på Facebook.
Jag sätter fem gulden på att havet ligger bortom kullen.
Jag sätter fem gulden på att det ligger bortom en annan kulle.
Jag höjer med tio gulden och en amfora vin.
Taget.
- Helvete! - Men det är ändå vackert.
- På vilket sätt? - Jag betraktar allt inifrån.
Jag kan se neutralt på allt och se det vackra i allt jag ser.
Vad sött. Titta på skorstenen där borta.
- Ska jag spela flöjt för dig? - Nej.
Fan också.
Alla är borta.
Det var som fan.
- Det var ändå för klichéartat. - Ja, det är sant.
- Ska vi föda upp något annat? - Vad skulle det vara?
- Ugglor? - Ja. Det är genialt, pappa.
Och det är inte så Jesus-aktigt heller.
Text: Anna-Karin Strobel Lando Iyuno