Не говорих с никого,
защото не искам никой да разбира.
Не искам да бъда разбран.
При никакви обстоятелства не искам този свят да ме разбере.
Освен може би от един човек.
Който разбира, че разбирането не е възможно.
Х Е Л
8. Хоризонт на събитията
И ние...
Момичето, което избяга, е с нас. - Моля?
Намерихме изчезналото момиче. - Тя влезе в колата ни.
Тя ни учи на френски и краде пари.
Тя измисляше неща и тренираше за своя танц.
Кое момиче? - Момичето.
Да, но къде е момичето? - Не.
Не къде. Момичето. - Момичето.
Кое момиче? - Тя трябва да е тук някъде.
Къде? - Не знам. Някъде.
Тя беше тук преди малко. Наистина.
Искате да намеря момичето?
Няма я, защото я изгубихте?
Не. Изчезнала е преди това.
Значи тя вече е била изчезнала, а после сте я загубили?
Да. Момичето.
От телевизора.
Добре ли сте?
Да. - Аз съм добре.
Да. - Добре сме.
Тя стоеше до пътя. Трябваше да я отпратим по-рано.
Но тя ни лъже през цялото време!
И си измисля езика!
Добре, ще ви намеря лекар.
Благодаря на всички, че споделихте
най-ужасните си мисли от последните 24 часа.
Може да става само по-добре.
Преди Крис да ни покаже хевиметъл йога,
подготвих упражнение за всички ни.
Бих искала всички вие да зададете въпрос на този човек.
Скъпи д-р Берг-Берт, какъв въпрос имате към Мадлен?
Това не е въпрос. - Може да е лесен.
Да. - Да.
Какво ще е времето?
Това е глупав въпрос. Трябва да има нещо общо с вас.
Как да придобия контрол?
Като купите контрол в интернет и след това го изхвърлите в кошчето.
Кой друг има въпрос? - Как да стана спокойна?
Това е наистина лесно. Вземете чаша мляко.
След това го смесете с какао.
След това слагате "Баунти" в него и чакате един час.
През това време просто чакате "Баунти "да се стопи.
След това разбърквате с пръсти и го изпивате с голяма сламка.
Докато правите това, можете да гледате ТикТок.
А вие?
Защо не говорите?
Той не обича да говори.
Мислите ли, че е яко да не говорите?
Най-добре го остави на мира.
Е, успех.
Благодаря. И благодаря, че не ме изнасили,
разчлени и не ме хвърли в канавка.
Извади късмет.
Ако някога отида в Тибет, ще поздравя баща ти.
Интересно е да се срещна с потомък на свято семейство.
Също като да срещнеш моторист. - Пази се.
О, да, и аз исках да попитам...
Продължавайте да се упражнявате. Ще се върна след малко.
Какво ти се е случило?
Роланд. - Роланд.
Роланд, не Роналд.
Продължаваш да казваш Роналд. - Роланд фон Велс.
Аз съм твоята съпруга. - Инга?
Инга. - Да.
Искаме да те погребем отново по религиозни причини.
Добре, документите изглеждат в ред.
Господ ще ви благодари за това.
Да. Благодаря ви много, г-н Велс.
Фон. - Да, благодаря ви, г-жо Велс.
Няма защо.
Ще поставим благодарствена плоча
за изключително щедро дарение.
За нас е удоволствие.
Да.
Забавлявайте се.
Не знаех, че можеш да плачеш по сигнал.
Мога да правя много неща по сигнал.
Никой не иска да знае това.
Е, сега сме тук.
Понеделник, вторник и сряда следобед все още са свободни.
Добре. - И сряда сутрин също.
Значи от вторник до сряда можем да правим нещо по-дълго.
Може ли всеки да плува? Глупав въпрос, но...
Да.
Добре, какво ще правим тази седмица?
Бих искал да отида с вас в Нидерландия.
Там има приключенски парк. - Това е страхотно.
В петък искахме да правим караоке и да пеем само песни за болка.
Добре. - Супер.
Добре, време е за хапчетата.
Всеки си взема каквото иска.
Арно, какво искаш?
Бих искал нещо за вечерта да се почувствам добре и отпуснат.
Бих препоръчала лорзаепам. - Тогава някои от тези.
Благодаря.
Франци. - Не, не точно сега, благодаря.
За вас, д-р Берг-Берт? Няколко плацебо, предполагам?
Не. Бих искал нещо по-силно.
Добре. Защо да не вземаме каквото искаме?
Кой казва, че е правилно или грешно?
В самоуправляваща се клиника
всеки има право да вземе това, което чувства.
За теб?
Пътуването продължава. Крис.
Успокоително за теб? - Абсолютно.
Да, да, да!
Добре, момичета звезди от нашия летен танцов лагер.
Преди журито да обяви коя от вас ще бъде звездата,
след кратка пауза ще се изяви неповторимата група "Юли"!
Коя е тя?
Добре, момичета от летния танцов лагер!
Аз съм Хелене Щернберг. Искате ли да видите моя танц?
Аарик. - Хелене.
Здравей. - Здравей.
Радвам се, че успя. - Разбира се.
Вече ни поръчах стриди.
Да. - Стриди! Обичам стриди!
Ядеш ли ги редовно?
Дори бих казала, че ги ям прекалено редовно.
Добре. - Знаеш ли,
в университета ме наричаха "стридената жена".
Защото обичам да ги отварям и да гледам какво има вътре.
Това е добре, защото тук ги сервират неотворени.
Да. - И тогава те оставят с това...
Извинете. Бяло вино? - Да.
Сякаш казват: "Свърши си работата".
Изобщо не е проблем.
Мислиш ли, че можеш да го направиш? Добре.
Докажи го.
Съжалявам.
Съжалявам за оригването.
О, Джей Би, не е нужно да се извиняваш.
Напротив.
Често мислиш, че трябва да се извиниш.
Не ти се доверих за Хелене. - Да.
Съжалявам. - Не.
Ти беше прав. Прецакани сме.
Да. - И... много съжалявам.
Можем да признаем, че и двамата съжаляваме.
Ние казваме: "Съжалявам".
Не, мисля, че трябва да говорим от първо лице.
Когато бях по-малък, се очаровах от ножовете.
Моето семейство имаше
компания за ножове в Джелалабад.
Да, значи...
Какво отряза? - Какво отрязах? Имам предвид...
Режех дърва.
Режех сламки, с които духах в ушите на майка ми, когато спи.
Изрязах малки дупки в завесите си, за да влиза светлина.
И да надничам. - Това е хубаво.
Това е хубаво, да. И се режех.
Порязвах си ръцете и краката понякога.
Това е като... Това е празнотата.
Искам да кажа, че целият свят е празен.
Имам чувството, че съм израснал с празни цели.
Да бъда успешен,
да отида в Калифорния, да стана разработчик на продукти,
да създам блог.
Да. - Да спечеля състояние.
Купувай, продавай, инвестирай. Вярвай.
Да, като да сложиш звънче на свинче.
Това е добро. Ще си го запиша.
А сега? - Нямам представа.
Можеш да попиташ родителите си... - Нищо не остана.
Те са разорени.
Задлъжняха, след като купиха спа център с нефрит.
Ще се радвам да не наследя никакъв дълг.
Проклятие!
Да.
Записваш ли това, което казвам? - Понякога.
Мога ли да видя?
Можеш ли? - Чакай.
Да, изчисти тези мазни пръсти.
Ти си луд.
Иска ми се да бях луд.
Всъщност аз съм просто...
Да, празен съм.
Знаеш ли, може би трябва да жужиш край цветя.
Като пчела. Или да се разходиш из града и да се преструваш,
че си град, който върви през Аарик.
Как така казваш нещо толкова тъпо и толкова гениално едновременно?
Това е като... - Да.
Ами компанията?
Сградата е застрахована срещу пожар.
И?
Ако изгори, можем да изплатим дълговете си.
И да вземем 100 000.
Можем да започнем отначало в... - Португалия.
Да. В Португалия. - Да.
Много се радвам, че идеята ти харесва.
Но каква би могла да бъде причината за пожара?
Има много идеи, псевдофилософски идеи,
за лекуване на празнотата, за запълване на тази празнота.
И аз съм правил всичко това. Бил съм в Лхаса.
Правя видео терапевтични сесии
със старейшината на едно австралийско племе
и нищо не ми помага.
Ти ме научи, че като призная пълния хаос
като асимилирам тази загуба,
мога по някакъв начин
да се доближа до себе си.
Обичам те. - Проклятие!
Ужас. Дай си ръката.
Това не трябваше да се случва.
А какво ще кажеш за компанията?
Хелене, обичам те.
Да.
Разбира се, и аз те обичам!
Това, това, това...
И аз те обичам.
Разбира се, че и аз те обичам.
Тази стрида е адски твърда. Просто отказва да се отвори.
Точно като теб е. Труден за отваряне.
Аз не съм стрида.
Не, ти не си стрида, Хелене.
Ти си истински секси, великолепен хаос и аз обичам това.
Секси, прекрасен хаос.
Благодаря.
Дойдох тук днес, за да ти кажа,
че реших да напусна Германия.
Заминавам.
Искам да пътувам и искам да чета.
Искам да загубя посоката.
И искам да го направя с теб.
Аз... Честно казано, не ме интересуваше идеята ти.
Знам само един форсмажор.
Да? - Да.
Звучи логично. - Да.
Което е ужасно. - Да.
Но има смисъл. Има логика.
Откачено е.
Джейсън, само трябва да повърна, но звучи правилно.
Майната му на бизнеса.
Исках да инвестирам...
... в чувството, което ти ми даде.
Разбираш ли?
И искам да кажа, че имам чек за теб.
Да, написах чек. Един глупав чек.
За 800 000 и...
Вероятно трябва просто да го изхвърлиш, нали?
Изхарчи го.
Скъсай го. Не ми пука, разбираш ли?
Да прецакаме капитализма заедно.
Да се чукаме в стара празна ферма за пилета в Индонезия.
Мисля, че това е най-добрата инвестиция в момента.
Това е злато.
Вероятно е много за приемане в момента,
но помисли за това и се върни при мен.
Върни се.
Здравей, Хелене. - Здравей.
Здравей, г-жо Здравей, Хелене.
Моля? - Вашите финансови проблеми...
Искаш ли да караме из града и да пушим, както някога?
И да влезем с взлом някъде?
Разбира се. Защо не?
Какво е станало? - Какво?
Когато си такава или нещо се е случило, или искаш нещо.
Искаш нещо. - Не.
Нещо се е случило. - Може би.
Нещо с Джейсън.
Добре.
Честно казано, мисля за това от известно време.
Знаеш ли какво?
Да покараме, да пушим, да проникнем в къща. Хайде.
Но ще вдишваш правилно дима. - Да, разбира се.
В 20 ч. на бензиностанция Арал? - Да.
Не знам, Джейсън.
Това е единственият ни шанс.
Ще бъдем добре. - Добре.
Португалия.
Извинете.
Проклятие.
Аз съм Берг-Берт, язовец от Сомалия.
Преминах през всички формули.
Единственият начин да се съвзема е като си тръгна.
Няма на кого да съм благодарен.
Има най-много един човек, който ме интересува.
Тя вероятно чете това писмо в момента,
защото самата тя е противник на всички свои правила
и може би самата тя е теоремата на теоремата на Големия сблъсък.
Сега ти.
Добре. Песента свърши.
Трябва да нахлуем.
Добре.
Това място ми е познато.
Тук сигурно има аларма.
Има навсякъде. Можеш да я разбиеш, нали?
Не съм сигурна.
Наред ли е всичко? - Да, всичко е наред.
Познавам това лице.
Добре, ти решаваш, Хелене. Не е задължително.
Да караме още.
Един въпрос, Майке. - Да?
И ти ли виждаш това? - Какво?
Светлината.
Каква светлина?
Къде е той?
Мисля, че ако кажа добра дума, американците ще го вземат с тях.
Трябва да го заведеш във Флорида. - Благодаря.
Някой някога е имал идеята да постави релси
и да пътува по тях в Космоса.
Нещо като билет на "Амтрак" за Космоса.
Но тенденцията е към данните. - Да, разбира се.
Глупаво изречение, нали?
Тенденцията е към данните. - Дори само "тенденцията е към".
Какво би било по-добре?
Тенденцията е преплитане и развитие едновременно.
Тази история е базирана на истински събития.
Тази история е базирана...
базирана
не точно
Звезди на летния танцов лагер!
Преди журито да обяви коя от вас ще бъде победител,
след кратка пауза, ще видим уникалната Хелене Щернберг.
Вие сте изгубено поколение.
Изгубено поколение! - Точно така!
Изгубени сме! - Тотално!
Прецакани сте!
Правите каквото казват родителите ви и приятелите ви.
И каквото казва "Юли".
Всички сте еднакви скапаняци!
С мен е човек, който ще ти хареса, ако го опознаеш.
Ново гадже?
Нещо такова. Не е гадже. По-скоро брат.
Хубав ли е?
Той е много мълчалив.
Вече го познаваш. Заедно го взехме.
Той е много гъвкав...
... и много мълчалив.
Това е чудесно. Тогава можеш да говориш повече.
Хайде. Хайде.
Татко, Иисус не беше ли пастир?
О, да. Също и пансексуален. - Наистина ли?
Да, прочетох го във Фейсбук.
Залагам 5 гулдена, че морето е зад хълма.
Залагам, че не е така. Казвам, че има още един връх.
Вдигам на 10 гулдена и амфора вино.
Дадено.
Проклятие!
Мисля, че е красиво.
Как така? - Аз съм вътрешен наблюдател.
Това означава, че мога да гледам на всичко неутрално
и да се наслаждавам на всичко, което виждам.
О, страхотно! Виж там! Виж онзи комин.
Искаш ли да изсвиря нещо? - Не.
Добре.
Проклятие.
Всички изчезнаха.
О, какво стана?
Беше твърде клиширано за мен. - Да, така е.
Да отглеждаме ли нещо друго? - Какво друго?
Сови?
Да, това е гениално, татко.
И не е като при Иисус.
Превод ДИНА КОЛЕВА-ЦВЕТКОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО