Sakra, Olivio.
Co s tebou sakra budeme dělat?
Naučíš se, kdy zavřít pusu.
Dokud je táta s tebou,
nepotřebuješ nikoho jinýho.
Dokonce vypadáme, že jsme jedné krve.
- To tady dál budeš brečet? - Ano.
Chytré holky nepláčou.
Nikdo nás nebude milovat.
Jsi stejná jako tvoje matka.
Nevěděla, kdy zavřít pusu.
Hugo ji zabil.
A kdybych chtěl, zabil bych i tebe.
Jsi stejná jako já a taky jsi můj komplic.
A když půjdu ke dnu, ty půjdeš se mnou.
To chceš?
Být dcerou, která zradila svého otce?
Vidět mě mrtvého a…
tvojí vinou?
Stejně jako jsi přišla do mýho života,
teď z něho taky odejdeš.
Je po všem.
Nadešel můj čas.
Olivio, zlatíčko.
SERIÁL NETFLIX
Neboj se.
Táta je tady.
Pojď se mnou.
Možná ti dám ještě poslední šanci,
abys neskončila tady…
mrtvá.
Jako tvoje matka.
Olivio!
Poncho!
Miláčku.
- Co se děje? - Je tady.
Je tady.
Jdi do domu.
Chceme být spolu.
Můžete spolu žít, ale…
bez svatby.
Ale my už jsme se rozhodli, tati.
Myslím, že je načase, abyste pochopili, že máme právo na štěstí.
Když mi tvůj bratr řekl, co máš v plánu udělat,
nevěděla jsem, co si myslet.
Gerardo, upřímně ti přeju to nejlepší.
Ale nežádej mě, abych měla radost nebo ti poblahopřála, protože nemůžu.
Jen žádám, abyste mě přijali takového, jaký jsem.
I když si myslím,
že by to pro něj byl hezký dárek, kdybyste přišli na svatbu.
Máte čas na rozmyšlenou.
Plánujeme moc fajn a krásnou oslavu.
Za několik měsíců.
To je pro mě až moc. Nemůžu.
- Mrzí mě to. - Snažte se nás pochopit.
Opravdu se moc snažíme.
Svět před námi se změnil.
A být na oslavě s tolika lidmi…
nevím, jestli bychom to zvládli.
Snažíme se vcítit do tvé kůže.
Žádám tě, jen na okamžik,
udělej to samé pro nás.
Omluvte nás.
Hej.
Přehnal jsem to?
Ne. Podle mě jsi řekl vše, na co jsem neměl odvahu.
Jasně, že chci, aby byli moji rodiče na svatbě.
Tak pojďme udělat všechno pro to, aby tam byli.
Vykašleme se na velkou oslavu se spoustou lidí.
Uděláme si ji intimnější.
Ale pojďme se už vzít.
- Ale ty chceš svou hollywoodskou svatbu. - Ne, Gerardo.
Chci strávit zbytek života s tebou.
Na ostatní kašlu.
Děkuju. Vážně.
- Děkuju. - No jo.
Samozřejmě, že ti věřím, Olivio.
Noé je schopný čehokoli.
Dokonce i předstírat vlastní smrt. Už to jednou udělal.
Co uděláme teď? Zavoláme policii?
Nemyslím, že je to dobrý nápad.
Jsem si jistý, že ho chrání.
Nebudu klidná, když vím, že je ten parchant tam venku.
- Miláčku, tvůj táta chce jen… - Není můj táta!
- Není můj táta. - Jo, promiň. Máš pravdu.
Noé jen chce, abychom žili ve strachu.
To je pravda.
Pohrává si s tvojí myslí.
To mu nedovolím.
Vůbec poprvé vím, kdo jsem.
Vím, že mám tu moc žít takový život, jaký chci.
Ten hajzl mi všechno vzal.
Vzal mi mou mámu, moje dětství,
moji svobodu.
Ten hajzl dokonce vzal i můj strach.
Jdi do prdele, Hugo Gonzálezi!
Jdi do prdele, hajzle!
No tak, Molino. Tvoji kolegové tě chtějí vidět.
Určitě ti prospěje vidět někoho jiného.
Musí tě unavovat, že jsi pořád s námi.
- A se mnou, mami. - Jo.
Zdravím.
Molino, jsem rád, že ses rozhodl přijít.
- Jsou všichni uvnitř? - Ne.
Museli vyjet k pohotovosti, ale…
No… pojďme dovnitř. No tak, račte dál.
Výborně!
Brácho!
Válíš!
Čau, kámo!
VÍTEJ, MOLINO
Molina!
Alejandro Molino, nejenže ses ukázal být příkladem pro tuto instituci,
ale především
počestným a odvážným člověkem,
kterého milují všichni jeho kolegové.
Toto je medaile za zásluhy,
kterou si vskutku zasloužíš.
Výborně!
Jelikož hasič nikdy nepřestane být hasičem,
spolu s kanceláří velitele hasičů jsme vytvořili novou administrativní pozici
zvláště pro tebe.
Co tady dělá táta?
Abys mohl i nadále pracovat na této stanici, kterou máš tak rád.
Omlouvám se za vyrušení,
ale myslím, že by bylo správné ocenit hrdiny, kteří…
ho dostali pryč z nemocnice.
- V ten den ses tak bál! - Kde jsou naše medaile?
Během následujících dnů ti zřídíme kancelář,
abys mohl pracovat v pohodlí.
Vážím si toho, šéfe, ale…
Pravda je…
Tak kde je oslava?
- Mami. - Synku.
- Ahoj. - Ahoj.
Omlouvám se, nevěděla jsem, že tady máte ceremoniál.
Vždy jsi vítaná a rád tě vidím.
Chtěla jsem se jen ujistit, že jsi v pořádku
a že sis opět nepořezal nohy, zlatíčko.
Nedělej si starosti.
Tohle všechno nechávám za sebou,
díky psychologické terapii,
kterou mám…
s osobou, se kterou bych tě rád seznámil.
Fátimo. To je moje máma, Elvira.
- Mami, tohle je Fátima, moje… - Jeho přítelkyně. Těší mě.
Také mě těší.
A kdo je ten andílek?
Tenhle malý krasavec se jmenuje Juliancito.
Budoucí hasič
- a… - Božínku!
…dost pravděpodobně budoucí kapitán této hasičské stanice.
Je můj kmotřenec… Můj syn.
Což by znamenalo, že jste jeho kmotra… babička.
Ahoj.
Tady.
Princové…
Princové? Spíš králové.
- Vypadám… vypadám dobře? - Jsi mega krásnej.
Ty ještě víc.
Máte všechny papíry? Rodné listy…
Jsou tam průkazy totožnosti?
- Je tam všechno. - Tak půjdu zkontrolovat Ericka.
Hoši…
Zbožňuju, že se berete. Ale no tak!
Dali jste mi jen jeden týden. To není nic!
Kdybyste mi to řekli dřív, mohla jsem připravit něco elegantnějšího.
Ne, mami. Nechtěli jsme eleganci, ne?
A chce to klid. Tvůj syn se nežení každý den.
Já vím. No, uvidíme se… v obýváku, jo?
Tak jo.
Myslíš, že přijdou moji rodiče?
Jestliže jsme uspořádali tenhle intimní obřad,
aby se cítili příjemně, a oni by se ani neráčili přijít,
tento jemný chlapec by ztratil svou jemnost a řekl jim, jak se věci mají.
Ale jsem si jistý, že přijdou.
- Dobře? - Jsi připravenej?
Od první chvíle, co jsem tě uviděl.
Fabio, Gerardo…
- Sešli jsme se dnes zde, abychom… - Promiňte.
Ráda bych řekla pár slov, než budeme pokračovat v obřadu.
Prosím.
Fabiovi bylo pět let, když jednoho dne najednou
přišel do mého pokoje, posadil se na postel…
a se svýma olivově zelenýma očima
a řasami dlouhými jako žirafa
řekl: „Maminko,
nejsem jako ostatní kluci.“
„Cože?“ „Ano, maminko.
Nejsem jako ostatní kluci,
ale slibuju ti,
že si ze mě nikdo nebude dělat legraci.“
A dokázal jsi to.
A když jsem viděla, že si z tebe dělají legraci…
a viděla jsem tě plakat,
zavázala jsem se, že nikdy nepřispěju k tvému smutku.
Všechny mámy jsou hrdé na své děti,
ale hrdost, kterou k tobě cítím, je větší než celý tento svět.
Děkuju za to, že jsi.
Miluju tě.
Moc tě miluju.
Buďte šťastní.
Když budete šťastní, tak my taky.
Ukažte všem,
že láska existuje.
Zadržte.
Počkejte na nás.
- Jsem rád, že jste přišli! - Vítej do rodiny.
Takže se tě ptám, Fabio,
přeješ si vstoupit do svazku manželského s Gerardem?
Ano.
Gerardo, přeješ si vstoupit do svazku manželského s Fabiem?
Ano.
Na vás i na nás.
A na lásku, ať se rozmnožuje.
- Na zdraví. - Na zdraví.
- A na novou rodinu.
Na zdraví.
A jak jsi přesvědčila svou mámu, aby se k tobě nastěhovala?
Jelikož ta léčba dělá zázraky, děvče.
Podle doktora se můj stav zlepší rychleji, když budu v dobré náladě.
A co je lepší než být vedle osoby, která tě miluje?
Rosariin pokoj je celý tvůj
a můj dalekohled je k dispozici,
kdybys měla zájem čas od času omrknout stanici.
Jakmile ti to doktor povolí, přijeďte mě navštívit do Paříže, jo?
Pronajala jsem si byt o velikosti skříně, ale nějak to vymyslíme.
Jasně! Přijedeme.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Na zdraví.
- Jak dítě pojmenujete? - „Molina.“
- Aha. - Není to tvoje příjmení?
No, odteď je to jeho jméno.
Protože dostane příjmení po svých dvou matkách.
Mysleli jsme, že to tak bude lepší.
- Bezva! - Jo, zní to moc hezky.
„Molinita.“
Čemu se tak nervózně smějete?
No, moje máma má nový pokoj.
- Tady? - Jo.
No, v příštích několika dnech jsem chtěl něco navrhnout.
Ten dům, kde bydlím…
je dost velký, jak víš.
A cítím se tam velmi opuštěný, takže mě napadlo, že možná…
byste se ke mně obě chtěly nastěhovat.
Tak… rychle?
No, žádný spěch.
Můžete si to rozmyslet. Netlačím na vás.
Už odcházíš?
Ano, musím vstávat brzo.
Schovám ti kousek dortu.
Takže…
Děláš zítra něco?
Protože kdybys měla čas,
moc rád bych tě viděl.
No, vidíš mě teď.
Jo, ale…
V soukromí.
Ano. Ano, mám čas.
Tak tě vyzvednu zítra večer, dobře?
Dobře, bobře.
Nashle zítra, Glorito.
Nashle zítra, Ricardo.
Opatrně, zlato.
- Jsi v pohodě? - Jo.
Opatrně!
- Proč se o mě tolik staráš? - Protože tě miluju.
A nechci, aby se ti přihodilo cokoli zlýho.
Hej, nestane se nám nic zlýho.
Myslím, že už jsme splatili svoje dluhy, ne?
Teď je důležitý…
že máme tenhle dům.
Začneme společný život.
Jsem s tou nejkrásnější ženou na světě.
- A její kudrlinkou. - Miluju tě.
- Chceš vodu? - Jo.
Prosím.
Co je?
Přendal jsi tuhle knížku?
Ne. Položila jsi ji tam, zlato.
Ne, tam jsem ji nepoložila. Nechala jsem ji na stole.
Víš co? Zapomeň na tu vodu.
Ne. Četla jsem ji těsně před odchodem a nechala ji na stole.
Proč je tady?
Miláčku, pojďme spát, jo?
Tak pojď.
No tak.
- Co? Co je? - Přísahám, kromě toho…
jsem ani moc nepila.
Tak jo, chvilku strpení.
Hugo, pojď dál.
Fotku?
Myslím, že by sis měl sednout tam.
No tak, děti.
Podívejte se na něj.
- Poncho! Zvedni to, sakra! - Zdravím. Tady Poncho, zanechte…
Poncho! Olivio!
Neslyší tě.
Co tady děláš?
Vypadni odsud, hajzle.
Ricardo Urzúa.
Můj starý přítel.
Co? Proč ten protaženej obličej?
Nejsi rád, že mě vidíš?
Nechceš mě obejmout
jako za starých časů?
Vidíš, co mám v ruce?
Tenhle zapalovač?
Umíš si představit, co dokáže?
Zápach po stěnách,
po nábytku.
Benzín.
Uděláš krok, všechno zapálím
a umřeme tady.
Kde je Poncho s Olivií?
Spí.
A tak to taky zůstane, díky chloroformu.
Vidíš? Zbylo mi trochu lidskosti pro mou dceru a zetě.
Nebudou trpět při odchodu, jako ti před nimi.
Tak co?
Neobejmeš svého starého přítele Huga?
Už nejsi Hugo.
Jsi mizernej parchant.
Jsi tak melodramatickej.
To kvůli tomu, co se stalo Flor, že jo?
Nezasloužil sis tu krásnou ženu ani děti.
Ten dokonalej život. Přiznej si to.
V tomhle životě vždy vyhraje ten nejsilnější.
A ty, Ricardo,
jsi byl vždy ten nejslabší.
Proto jsi skončil bez manželky, domu a dětí…
a v base.
Já se měl dost dobře.
To dnes skončí.
Se všemi tvými identitami je dnes v noci konec.
Hugo González.
Noé Serrano.
Diccarey.
Řezník Reynosy.
Hádám, že jsi vyřešil taky tuhle hádanku, ne?
Tak hele.
Jeden malý krok…
a všichni umřeme.
Všichni měli za to, že jsem Řezník Reynosy.
Konečně se dozvědí pravdu.
Jsi chytrý, Ricardo,
ale velmi naivní.
Vtipná kombinace, ne?
Víš, kolikrát jsem šukal tvoje holky,
když sis hrál na hasiče?
Zaplatíš za to, co jsi udělal Flor.
Jak?
Jestli musím zemřít, abys zaplatil, přijímám tu cenu.
- Zemřeme společně. - Dobrý nápad.
No jo!
Olivia a Poncho by taky zemřeli.
Co? Obětoval bys je?
Ten souboj je se mnou, hajzle.
Ne s nimi.
Využil jsi je. Hlavně Olivii.
Co se s nimi stane…
nezáleží na mně.
Hádej, na kom to záleží.
Poncho, Olivio, vzbuďte se!
Poncho, Olivio.
Olivio, vzbuď se.
Olivio!
Nech je být!
Tohle je mezi tebou a mnou.
Olivio, zlatíčko.
Taková vzpurná holka.
Neměla ses teď probudit.
Co je, zlatíčko?
Chceš, abych tě rozvázal?
Kam si myslíš, že jdeš?
Co je, pane Hasiči?
Copak se necítíš příjemněji obklopen ohněm?
Poslyš.
Proč nejdeme ven
a nedokončíme, co jsme začali?
Pojďme.
Drahý příteli,
škoda, že naše setkání netrvalo déle.
Budeš muset zemřít.
Víš co? Ne.
Jen jeden z nás má zbraň…
To není fér.
Pokračuj!
Musí to být vyrovnaný.
To tě naučí na policejní akademii.
Tak jo, parchante.
Uvidíme, kdo vyhraje.
Hasič, nebo policajt.
Poncho, vzbuď se! Poncho!
Zlatíčko, vzbuď se! Poncho!
Otevři oči, Poncho. Vzbuď se.
Ricardo je s Noém.
Pokus se z toho vyvlíknout.
Tohle je za to, co jsi udělal Flor!
Tohle je za 25 let ve vězení!
Tohle je za to, co jsi udělal Olivii.
Tohle, parchante, je za to, co jsi udělal mému synovi Danielovi!
Ricardo!
Poncho! Musím ho rozvázat!
Nadešel tvůj čas, parchante!
Chlapi jsou tady! Dojdu pro hadici!
Olivio!
Nech ho tam! Jdeme!
- Neodejdu bez tebe. - Zmiz odsud, Poncho!
Jdeme, lidi! Honem!
Dejte mi kabát!
No tak, lidi, hadici!
Jdeme! Neodejdu! Opatrně!
Baf.
Tlak!
Co je, Olivio?
Proč se třeseš, zlatíčko?
Táta je tady.
Neboj se.
Dokud jsi se mnou,
nic zlýho se ti nestane.
Prosím, pusť ji.
Drž hubu, parchante!
Koukni, kdo je tady.
Tvůj milovaný Poncho.
Tvůj hrdina.
Chceš s ním jít?
Tak jdi!
- Jdi, Poncho. Odejdi. - Ne.
- Ale, ale.
Ponchito.
Konečně jsme stanuli tváří v tvář, ty a já.
Nech ho na pokoji! Nech ho jít. Jde tu o mě! Zabij místo něj mě!
- Zastřel mě, parchante. - Olivio.
Jak si přeješ.
Pozor!
Vidíš?
Byl jsem ti dobrým otcem.
Zničil jsi mi život!
Zůstaneš a umřeš se mnou,
nebo utečeš s nepřítelem?
Nenávidím tě.
Vždy jsi byla zrádkyně.
Olivio, prosím, pojďme. Nechci ztratit i tebe!
Ne! Chci tě vidět umřít.
Sejdeme se v pekle.
Jdeme! Okamžitě!
Teď!
Vyměňte se!
- Tak jo, připraven. - Děkuju.
Díky.
Co udělal jako poslední před smrtí?
Řekl mi, že se sejdeme v pekle.
Koledoval si o to.
Vyhrál jsi, tati.
Jen jsem udělal, co jsem musel.
Konečně ses zbavil Řezníka Reynosy.
Tentokrát ano.
Být hasičem není jen pocta.
Je to také obrovská zodpovědnost.
Nikdo není důležitější než ostatní.
Síla, odvaha a vůle nejsou k ničemu,
pokud nepracujeme jako tým.
Vůbec poprvé se k nám hlásí více žen než mužů.
Svět se mění
a z ničeho bychom nemohli mít větší radost.
Není to tak, Linaresi?
Ano, kapitáne.
Pro některé z nás bylo těžší to pochopit.
Ale je to tak.
Takže vítáme
jak muže, tak ženy.
Bude potěšením sdílet stanici s vámi všemi.
A teď to, proč jsme tady.
Trénink může začít.
Miluju tě!
Miluju tě.
Překlad titulků: Jana Brnáková