‎Fir-ar să fie, Olivia!
‎Ce naiba vom face cu tine?
‎Vei învăța când să-ți ții gura închisă.
‎Atâta timp cât tata e cu tine,
‎nu vei mai avea nevoie de altcineva.
‎Arătăm chiar ca și cum ‎am avea același sânge.
‎- Doar vei sta acolo plângând? ‎- Da.
‎Fetele deștepte nu plâng.
‎Nimeni nu ne va iubi.
‎Ești exact ca mama ta.
‎Nici ea nu știa ‎când să-și țină gura închisă.
‎Hugo a omorât-o.
‎Și dacă vreau, te omor și pe tine.
‎Ești exact ca mine ‎și în plus îmi ești complice.
‎Și dacă e să cad eu, te trag după mine.
‎Asta vrei să fii?
‎Fiica ce și-a trădat tatăl?
‎Să mă vezi mort...
‎din cauza ta?
‎Și exact așa cum ai venit în viața mea,
‎acum va trebui să pleci.
‎S-a terminat.
‎Mi-a sosit ceasul.
‎Olivia, scumpa mea.
‎Nu-ți fie teamă!
‎Sunt tata.
‎Vino cu mine!
‎Poate-ți dau o ultimă șansă,
‎ca să nu sfârșești aici...
‎moartă.
‎Ca mama ta.
‎Olivia!
‎Poncho!
‎Iubito...
‎- Ce e? ‎- E aici.
‎E aici.
‎Intră în casă!
‎Vrem să fim împreună.
‎Puteți locui împreună, dar...
‎fără să vă căsătoriți.
‎Dar deja ne-am decis, tată.
‎Cred c-a sosit momentul să înțelegeți ‎că avem dreptul să fim fericiți.
‎Când fratele tău mi-a zis ce vrei să faci,
‎n-am știut ce să cred.
‎Gerardo, vă doresc pe cuvânt tot binele.
‎Dar nu-mi cere să mă bucur ‎sau să te felicit, fiindcă nu pot.
‎Vreau doar să mă acceptați așa cum sunt.
‎Deși cred
‎că ar fi un cadou frumos pentru el ‎să participați la nuntă.
‎Aveți timp să vă gândiți.
‎Organizăm o petrecere ‎foarte tare și frumoasă.
‎În câteva luni.
‎E prea mult pentru mine. Nu pot.
‎- Îmi pare rău. ‎- Încearcă să ne înțelegi.
‎Ne străduim cât putem.
‎Lumea s-a schimbat înaintea noastră.
‎Și să fim la o petrecere cu atâta lume...
‎nu știu dacă am putea.
‎Am încercat să ne punem în locul tău.
‎Îți cer, ca doar pentru un moment,
‎să te pui în al nostru.
‎Mă scuzați.
‎Hei!
‎Am depășit limita?
‎Nu. Cred că ai zis tot ‎ce n-am îndrăznit eu să zic.
‎Sigur că vreau ca ei să fie la nuntă.
‎Atunci hai să facem tot posibilul ‎ca ei să fie acolo.
‎La naiba cu petrecerea mare, ‎cu mulți oameni.
‎Să facem ceva mai intim.
‎Dar hai să ne căsătorim acum.
‎- Dar tu vrei o nuntă ca la Hollywood. ‎- Nu, Gerardo.
‎Vreau să-mi petrec ‎tot restul vieții cu tine.
‎La naiba cu restul.
‎Mulțumesc. Pe bune.
‎- Mulțumesc. ‎- Așa.
‎Sigur că te cred, Olivia.
‎Noé e capabil de orice.
‎Chiar și să-și însceneze moartea. ‎A făcut-o deja o dată.
‎Ce facem acum, anunțăm poliția?
‎Nu cred că-i o idee bună.
‎Sunt sigur că-l protejează.
‎Nu voi fi liniștită ‎știind că nemernicul ăla e liber.
‎- Scumpo, tot ce vrea tatăl tău... ‎- Nu e tatăl meu!
‎- Nu e tatăl meu. ‎- Da, scuze. Ai dreptate.
‎Noé vrea doar să trăim cu frică.
‎Așa e.
‎Se joacă cu mintea ta.
‎Nu-l voi lăsa să facă asta.
‎Pentru prima dată, știu cine sunt.
‎Știu că am puterea ‎să trăiesc viața pe care mi-o doresc.
‎Acel nemernic mi-a luat totul.
‎Mi-a luat mama, mi-a luat copilăria,
‎mi-a luat libertatea.
‎Mi-a luat până și frica!
‎Să te ia naiba, Hugo Gonzalez!
‎Să te ia naiba, nemernicule!
‎Haide, Molina! Colegii tăi vor să te vadă.
‎Sunt sigură câ-ți va face bine ‎să vezi și alți oameni.
‎Trebuie să te fi săturat ‎să ne vezi mereu doar pe noi.
‎- Și pe mine, mami. ‎- Da.
‎Bună!
‎Molina, mă bucur că te-ai decis să vii.
‎- E toată lumea înăuntru? ‎- Nu.
‎Au trebuit să meargă la o urgență, dar...
‎Să mergem înăuntru. ‎Haideți, să vorbim, intrați!
‎Bravo!
‎Fratele meu!
‎Ești cel mai tare!
‎Hei, frate!
‎BUN-VENIT, MOLINA
‎Molina!
‎Alejandro Molina, nu doar că ai demonstrat ‎că ești un exemplu pentru instituția asta,
‎dar mai important,
‎ești un om drept și curajos,
‎iubit de către toți colegii lui.
‎Îți ofer această Medalie de Merit,
‎fiindcă într-adevăr ai meritat-o.
‎Bravo!
‎Fiindcă un pompier ‎nu încetează să fie unul,
‎biroul șefului pompierilor și cu mine ‎am creat o poziție administrativă
‎specială pentru tine.
‎Ce caută tata aici?
‎Ca să poți lucra în continuare ‎în această stație pe care o iubești.
‎Scuze de întrerupere,
‎dar cred că e corect ‎să fie recunoscuți eroii care...
‎l-au scos din spital.
‎- Ce speriat erai în ziua aia! ‎- Unde ne sunt medaliile?
‎În următoarele zile vom înființa ‎un birou ca să poți lucra comod.
‎Apreciez, șefule, dar...
‎Adevărul e...
‎Ei bine, unde e petrecerea?
‎- Mamă! ‎- Fiule!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Îmi pare rău, ‎n-am știut că are loc o ceremonie.
‎Ești mereu binevenită, ‎și mă bucur să te văd.
‎Voiam doar să mă asigur că ești bine
‎și că nu te-ai tăiat iar ‎pe picioare, scumpule.
‎Nu-ți face griji!
‎Las toate alea în urmă
‎mulțumită unei psihoterapii,
‎pe care o fac...
‎cu o persoană pe care vreau s-o cunoști.
‎Fátima. Ea e mama mea, Elvira.
‎- Mamă, ea e Fátima, e... ‎- Iubita lui. Îmi pare bine.
‎Și mie îmi pare bine.
‎Și cine e îngerașul acesta mic?
‎Drăguțul acesta mic e Juliancito.
‎Un viitor pompier
‎- ...și... ‎- Dumnezeule!
‎foarte probabil, viitorul căpitan ‎al acestei stații.
‎El e finul meu... Fiul meu.
‎Asta ar însemna ‎că-i sunteți nașă... bunică.
‎Bună!
‎Așa.
‎Prinți...
‎Prinți? Poate regi.
‎- Arăt... bine? ‎- Ești foarte chipeș.
‎Tu mai mult.
‎Aveți toate actele? ‎Certificatele de naștere...
‎Aveți buletinele acolo?
‎- Totul e acolo. ‎- Atunci, merg să văd ce face Erick.
‎Băieți...
‎Ador că vă căsătoriți. Dar fiți serioși!
‎Mi-ați acordat doar o săptămână. ‎Adică nimic!
‎Dacă m-ați fi anunțat mai devreme, ‎puteam pregăti ceva mai elegant.
‎Nu, mamă. N-am vrut ceva elegant, bine?
‎Și vreau să fii calmă. ‎Fiul tău nu se căsătorește în fiecare zi.
‎Știu. Ne vedem... în sufragerie, bine?
‎Bine.
‎Crezi că vor veni părinții mei?
‎Dacă am organizat ceremonia asta intimă
‎pentru ei și nu s-au obosit să vină,
‎acest băiat delicat își va pierde ‎delicatețea și le va zice vreo două.
‎Dar sunt sigur că vor veni.
‎- Bine? ‎- Ești pregătit?
‎Din prima clipă-n care te-am văzut.
‎Fabio, Gerardo...
‎- Ne-am adunat astăzi aici ca să... ‎- Îmi cer scuze.
‎Aș vrea să zic câteva lucruri ‎și apoi să continuăm ceremonia.
‎Spuneți!
‎Fabio avea cinci ani ‎și dintr-odată, într-o zi,
‎a venit în camera mea, ‎s-a așezat pe pat...
‎cu ochii lui mari ca niște măsline verzi
‎și cu genele lui lungi,
‎și a zis: „Mami,
‎sunt diferit de ceilalți băieți.”
‎„Ce?” „Da, mami.
‎Nu sunt ca ceilalți băieți,
‎dar îți promit
‎că nimeni nu va râde de mine.”
‎Și ai reușit.
‎Și când am văzut că lumea râdea...
‎și te-am văzut plângând,
‎mi-am promis ‎că nu voi contribui la tristețea ta.
‎Toate mamele sunt mândre de copiii lor,
‎dar mândria pe care o simt eu ‎e mai mare decât lumea asta.
‎Mulțumesc pentru că exiști.
‎Te iubesc.
‎Te iubesc așa de mult.
‎Să fiți fericiți.
‎Fericirea voastră e și a noastră.
‎Arătați-le tuturor
‎că iubirea există.
‎Numai puțin.
‎Lipseam noi.
‎- Mă bucur că ați venit! ‎- Bun-venit în familie!
‎Și te întreb pe tine, Fabio,
‎vrei să te unești ‎prin sfânta căsătorie cu Gerardo?
‎Da.
‎Gerardo, vrei să te unești ‎prin sfânta căsătorie cu Fabio?
‎Da.
‎Pentru voi și pentru noi.
‎Și fie ca iubirea să se înmulțească.
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎- Și pentru noua familie.
‎Noroc!
‎Și cum ai convins-o pe mama ta ‎să vină cu tine?
‎Fiindcă tratamentul face minuni, fato.
‎Doctorul a zis că mă voi face bine ‎mai repede dacă am o dispoziție mai bună.
‎Și ce e mai bine decât să fii lângă ‎persoana care te iubește?
‎Camera lui Rosario e numai a ta,
‎și telescopul meu e disponibil
‎în caz că vrei să arunci o privire ‎la stația de pompieri.
‎De îndată ce îți dă voie doctorul, ‎faceți-mi o vizită la Paris, bine?
‎Am închiriat un apartament ‎cât o debara, dar ne descurcăm noi.
‎Desigur! Vom veni.
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎Noroc!
‎- Cum veți numi copilul? ‎- „Molina.”
‎Nu e ăsta numele tău de familie?
‎Ei bine, de acum încolo, e numele lui.
‎Fiindcă va avea două nume de familie ‎de la ambele lui mame.
‎Ne-am gândit că e mai bine așa.
‎- Super! ‎- Da, sună bine.
‎„Molinita.”
‎Și de ce râdeți așa emoționate?
‎Mama are o cameră nouă.
‎- Aici? ‎- Da.
‎Ei bine, voiam să vă fac o propunere ‎în câteva zile.
‎Casa în care locuiesc eu...
‎e destul de mare, după cum știi.
‎Și mă simt singur, ‎așa că mă gândeam că poate...
‎ați vrea să locuiți amândouă cu mine.
‎Atât de... repede?
‎Ei bine, nu-i nicio grabă.
‎Vă puteți gândi la asta. Nicio grabă.
‎Pleci deja?
‎Da, trebuie să mă trezesc devreme.
‎Îți păstrez o felie de tort.
‎Deci...
‎Ai planuri mâine?
‎Fiindcă, dacă ești liberă,
‎mi-ar plăcea să te văd.
‎Păi, mă vezi acum.
‎Da, dar...
‎Singuri.
‎Da. Sunt liberă.
‎Atunci vin să te iau mâine seară, bine?
‎S-a făcut.
‎Pe mâine, Glorita.
‎Pe mâine, Ricardo.
‎Cu grijă, iubitule.
‎- Ești bine? ‎- Da.
‎Ai grijă!
‎- De ce ai așa mare grijă de mine? ‎- Fiindcă te iubesc.
‎Și nu vreau să ți se întâmple nimic rău.
‎Hei, nimic rău nu ni se va întâmpla!
‎Cred că am plătit ‎pentru greșelile noastre, nu?
‎Acum, ceea ce contează...
‎e că avem această casă.
‎Vom începe o viață împreună.
‎Cu cea mai frumoasă femeie din lume.
‎- Cu micul ei cârlionț. ‎- Te iubesc.
‎- Vrei apă? ‎- Da.
‎Te rog.
‎Ce e?
‎Ai mișcat tu cartea asta?
‎Nu. Tu ai lăsat-o acolo, iubito.
‎Nu, n-am pus-o eu acolo. ‎Am lăsat-o pe masă.
‎Știi ceva? Uită de apă!
‎Nu. O citeam chiar înainte să plecăm ‎și am lăsat-o pe masă.
‎De ce e aici?
‎Iubito, hai la culcare, bine?
‎Haide!
‎Vino!
‎- Ce? Ce s-a întâmplat? ‎- Serios, în plus...
‎n-am băut atât de mult.
‎Bine, stați un pic!
‎Hugo, intră!
‎O poză?
‎Cred că ar trebui să stai aici.
‎Gata, copii.
‎Uitați-vă la el!
‎- Poncho! Răspunde, fir-ar să fie! ‎- Bună. Aici Poncho, lasă un mesaj...
‎Poncho! Olivia!
‎Nu te pot auzi.
‎Ce cauți aici?
‎Pleacă de aici, nemernicule!
‎Ricardo Urzúa.
‎Vechiul meu prieten.
‎Ce? De ce te uiți așa?
‎Nu ești fericit să mă vezi?
‎Nu vrei să mă iei în brațe
‎de dragul vremurilor trecute?
‎Vezi ce am în mână?
‎Această brichetă?
‎Îți imaginezi ce poate face?
‎Miroase ce e pe pereți,
‎pe mobilă.
‎Benzină.
‎Dacă mai faci un pas, dau foc la tot,
‎și vom muri aici.
‎Unde sunt Poncho și Olivia?
‎Dorm.
‎Și așa vor rămâne, ‎mulțumită cloroformului.
‎Vezi? Mai am puțină umanitate rămasă ‎pentru fiica mea și ginerele meu.
‎Nu vor suferi când vor părăsi lumea, ‎ca cei de dinaintea lor.
‎Deci?
‎Nu-l vei îmbrățișa ‎pe vechiul tău prieten Hugo?
‎Nu mai ești Hugo.
‎Ești un nemernic bolnav.
‎Ce melodramatic ești!
‎E din cauza a ceea ce i s-a întâmplat ‎lui Flor, nu?
‎Nu o meritai pe femeia aia așa frumoasă ‎sau pe acei copii.
‎Acea viață perfectă. Acceptă asta.
‎În viața asta, ‎cei puternici mereu câștigă.
‎Și tu, Ricardo,
‎mereu ai fost cel slab.
‎De asta ai rămas fără soție, ‎fără casă, fără copii...
‎și în închisoare.
‎Mie mi-a fost destul de bine.
‎Până azi.
‎În seara asta ‎dispar toate identitățile tale.
‎Hugo González.
‎Noé Serrano.
‎Diccarey.
‎Măcelarul din Reynosa.
‎Presupun c-ai rezolvat ‎și ghicioarea aia, nu?
‎Încă un pas...
‎și murim cu toții.
‎Toți au crezut ‎că eu eram Măcelarul din Reynosa.
‎Vor afla în sfâșit adevărul.
‎Ești deștept, Ricardo,
‎dar foarte naiv.
‎Ce combinație ciudată, nu-i așa?
‎Știi de câte ori m-am culcat ‎cu iubitele tale,
‎în timp ce tu te jucai de-a pompierul?
‎Vei plăti pentru ce i-ai făcut lui Flor.
‎Cum?
‎Dacă trebuie să mor ca să plătești, ‎accept prețul ăsta.
‎- Murim împreună. ‎- Bună idee!
‎Clar!
‎Olivia și Poncho ar muri și ei.
‎Ce? Îi vei sacrifica și pe ei?
‎Lupta ta e cu mine, nemernicule!
‎Nu cu ei.
‎Te-ai folosit de ei. În special de Olivia.
‎Ceea ce li se întâmplă lor...
‎nu va depinde de mine.
‎Ghicește de cine depinde.
‎Poncho, Olivia, treziți-vă!
‎Poncho, Olivia!
‎Olivia, trezește-te!
‎Olivia!
‎Lasă-i!
‎Asta e între tine și mine.
‎Olivia, scumpo.
‎Cea mai rebelă fată.
‎Nu trebuia să te trezești acum.
‎Ce e, scumpo?
‎Vrei să te dezleg?
‎Unde crezi că te duci?
‎Ce e, dle pompier?
‎Nu te simți mai confortabil ‎înconjurat de foc?
‎Îți propun ceva.
‎De ce nu mergem afară
‎ca să terminăm ce-am început?
‎Să mergem.
‎Dragă prietene,
‎ce păcat că am avut ‎o întâlnire așa scurtă.
‎Va trebui să mori.
‎Știi ceva? Nu.
‎Doar unul dintre noi e înarmat...
‎Nu e corect.
‎Mergi!
‎Trebuie să fim egali.
‎Asta te învață la Academia de Poliție.
‎Bine, nemernicule!
‎Să vedem cine câștigă.
‎Pompierul sau polițistul.
‎Poncho, trezește-te! Poncho!
‎Iubitule, trezește-te! Poncho!
‎Deschide ochii, Poncho! Trezește-te!
‎Ricardo e cu Noé.
‎Încearcă să te desfaci.
‎Asta e pentru ce i-ai făcut lui Flor!
‎Asta e pentru cei 25 de ani de închisoare!
‎Asta e pentru ce i-ai făcut Oliviei.
‎Asta, nemernicule, ‎e pentru ce i-ai făcut fiului meu, Daniel!
‎Ricardo!
‎Poncho! Trebuie să-l eliberez!
‎Ți-a sosit ceasul, nemernicule!
‎Au venit băieții! ‎Merg să iau o linie de furtun!
‎Olivia!
‎Lasă-l acolo! Să mergem!
‎- Nu plec fără tine. ‎- Pleacă de aici, Poncho!
‎Să mergem, băieți! Repede!
‎Dă-mi o jachetă!
‎Haideți, băieți, linia!
‎Să mergem! Nu plec! Ai grijă!
‎Bau!
‎Presiune!
‎Ce e, Olivia?
‎De ce tremuri, scumpo?
‎Sunt tata.
‎Nu-ți fie frică.
‎Atâta timp cât ești cu mine,
‎nimic rău nu ți se va întâmpla.
‎Te rog dă-i drumul!
‎Taci, nemernicule!
‎Uite cine-i aici!
‎Iubitul tău Poncho.
‎Eroul tău.
‎Vrei să pleci cu el?
‎Du-te!
‎- Poncho, pleacă! Du-te, pleacă! ‎- Nu.
‎- Măi, măi, măi.
‎Ponchito.
‎În sfârșit, suntem față-n față.
‎Lasă-l în pace! Lasă-l să plece! ‎Pe mine mă vrei! Omoară-mă pe mine!
‎- Împușcă-mă, nemernicule! ‎- Olivia!
‎Cum dorești.
‎Ai grijă!
‎Vezi?
‎Am fost un tată bun pentru tine.
‎Mi-ai distrus viața!
‎Vei rămâne să mori cu mine,
‎sau vei fugi cu dușmanul?
‎Te urăsc.
‎Ai fost mereu o trădătoare.
‎Olivia, să mergem, te rog. ‎Nu vreau să te pierd și pe tine!
‎Nu! Vreau să te văd murind.
‎Ne vedem în iad.
‎Să mergem! Să mergem acum!
‎Acum!
‎Schimbați!
‎- Bine, gata. ‎- Mulțumesc.
‎Mersi.
‎Ce a făcut ultima oară înainte să moară?
‎Mi-a zis că ne vedem în iad.
‎Și-a căutat-o.
‎Ai câștigat, tată.
‎Am făcut doar ce-a trebuit.
‎În sfârșit ai scăpat ‎de Măcelarul din Reynosa.
‎De data asta, da.
‎A fi pompier nu înseamnă doar onoare.
‎Implică și o mare responsabilitate.
‎Aici nimeni nu e mai presus decât alții.
‎Nu e de ajuns să avem putere, ‎curaj și voință,
‎dacă nu putem lucra ca o echipă.
‎Pentru prima dată, ‎avem mai multe candidate femei.
‎Lumea s-a schimbat
‎și nimic nu ne poate bucura mai mult.
‎Nu-i așa, Linares?
‎Da, dle căpitan.
‎Unora ne-a luat mai mult timp ‎să înțeleagă.
‎Dar e adevărat.
‎Așadar, bun-venit,
‎bărbaților, cât și femeilor.
‎Va fi o plăcere să împart stația ‎cu voi toți.
‎Și acum, ceea ce ne-a adus aici.
‎Să înceapă antrenamentul!
‎Te iubesc!
‎Te iubesc.
‎Subtitrarea: Veronica Panait