Прокляття, Олівіє!
Якого біса ми будемо з тобою робити?
Ти навчишся колись тримати язика за зубами.
Поки тато з тобою,
тобі більше ніхто не буде потрібен.
Ми навіть виглядаємо так, ніби у нас одна кров.
-Ти просто залишишся тут плакати? -Так.
Розумні дівчата не плачуть.
Нас ніхто ніколи не любитиме.
Ти така сама, як твоя мама.
Вона теж не знала, коли вчасно заткнути рота.
Гюго вбив її.
І я б тебе теж убив, якби захотів.
Ти така ж, як я, і ти моя співучасниця.
І якщо я піду, ти підеш разом зі мною.
Це те, ким ти хочеш бути?
Донькою, яка зрадила батька?
Побачити мене мертвим
через тебе?
І так само, як ти прийшла у моє життя,
тепер тобі доведеться покинути його.
Це кінець.
Мій час настав.
Олівіє, мила!
СЕРІАЛ NETFLIX
Не бійся.
Це тато.
Пішли зі мною.
Я можу дати тобі останній шанс,
так що ти тут не помреш...
Як твоя мати.
Олівіє!
Пончо!
Сонечко!
-Що таке? -Він тут!
Він тут!
Зайди в будинок.
Ми хочемо бути разом.
Ви можете жити разом, але...
не одружуватись.
Але ми вже вирішили, тату.
Я думаю, що вам пора зрозуміти, що ми маємо право бути щасливими.
Коли твій брат сказав мені, що ти збираєшся робити,
я не знала, що й думати.
Херардо, я щиро бажаю тобі всього найкращого.
Але не проси мене порадіти за тебе чи привітати, бо я не можу.
Я просто прошу прийняти мене таким, яким я є.
Хоча думаю, це був би гарний подарунок
від вас для нього — відвідати весілля.
У вас є час подумати.
Ми плануємо дуже круту і красиву вечірку.
За кілька місяців.
Це занадто для мене. Я не зможу.
-Вибачте. -Спробуй нас зрозуміти.
Ми дуже стараємось.
Світ змінився для нас.
І бути на вечірці з такою кількістю людей...
Я не знаю, чи зможемо ми це зробити.
Ми спробували поставити себе на твоє місце.
Я прошу вас хоч трохи
зробити те саме для нас.
Вибачте нас.
Слухай!
Я вийшов за рамки?
Ні, я думаю, ти сказав усе, що я не наважувався сказати.
Я однозначно хочу, щоб мої батьки були на весіллі.
Тоді давай зробимо все можливе, щоб вони були там.
До біса велику вечірку з купою людей.
Давай зробимо більш приватну вечірку.
Але давай зараз одружимося.
-Але ти ж хочеш голлівудське весілля. -Ні, Херардо.
Я хочу провести з тобою решту свого життя.
До біса все інше.
Дякую! Правда!
-Дякую. -Добре.
Звичайно, я вірю тобі, Олівіє.
Ное здатний на все.
Навіть зімітувати власну смерть. Він уже зробив це один раз.
Що нам тепер робити, викликати поліцію?
Я не думаю, що це гарна ідея.
Я впевнений, що вони його захищають.
Я ніколи не буду спокійний, знаючи, що цей мудак десь ходить.
-Дорога, твій батько лише хоче... -Він не мій батько!
-Він не мій батько. -Так, вибач. Твоя правда.
Ное лише хоче, щоб ми жили в страху.
Це правда.
Він грається з твоїм глуздом.
Я не дозволю йому цього робити.
Вперше я знаю, хто я.
Я знаю, що маю силу жити так, як хочу.
Цей мудак забрав у мене все.
Він забрав мою маму, він забрав моє дитинство,
мою свободу.
Покидьок навіть забрав мій страх!
До біса Гюго Гонсалеса!
Забирайся до біса, мудак!
Давай, Моліно. Твої колеги хочуть тебе бачити.
Я впевнена, що тобі буде на краще бачитися з іншими людьми.
Ти, напевно, втомився бути з нами весь час.
-І зі мною, мамо. -Так.
Привіт.
Моліно, я радий, що ти вирішив прийти.
-Всі всередині? -Ні.
Їм довелося їхати на екстрений виклик, але...
Ну... ходімо всередину. Давай поговоримо.
Молодець!
Брате!
Ти рок-зірка!
Гей, брате!
ЛАСКАВО ПРОСИМО, МОЛІНО
Моліна!
Алехандро Моліна, ви показали себе не лише взірцем цієї установи,
а ще й
правильним і хоробрим чоловіком,
якого люблять усі колеги.
Ось медаль за заслуги,
тому що ви її дійсно заслужили.
Браво!
Пожежник ніколи не перестає бути пожежником,
тож пожежний департамент та я створили адміністративну посаду
спеціально для вас.
Що тут робить тато?
Тож ви можете продовжувати працювати на цій станції, яку так любите.
Вибачте, що перериваю,
але я вважаю правильним відзначити героїв, які...
вивезли його з лікарні.
-Тобі було страшно того дня! -Де наші медалі?
Найближчими днями облаштуємо кабінет,
щоб вам було комфортно працювати.
Я ціную це, шефе, але...
Правда в тому, що...
Отже, вечірка?
-Мамо! -Синку!
-Привіт. -Привіт.
Вибач, я не знала, що у вас церемонія.
Тобі завжди раді, і я радий тебе бачити.
Я просто хотіла переконатися, що з тобою все добре,
і що ти знову не порізав ноги, милий.
Не хвилюйся.
Я залишаю все це позаду
завдяки психотерапії, яку я проходжу,
з людиною, з якою я хотів би, щоб ти познайомилася.
Фатіма! Це моя мама, Ельвіра.
-Мамо, це Фатіма, моя... -Його дівчина. Приємно познайомитись.
Я теж рада познайомитись.
А хто це янголятко?
Цей гарний маленький хлопець — Джуліансіто.
Майбутній пожежник.
-І... -О боже!
Дуже ймовірно, майбутній капітан цієї пожежної частини.
Він мій хрещеник... Мій син.
Це значить, що ти його хрещена... бабуся.
Привіт!
Ось так.
Князі...
Принци? Королі, вірніше.
-Я добре виглядаю? -Ти дуже гарний.
А ти ще гарніший.
Ти взяв усі документи? Свідоцтва про народження...
Паспорти тут?
-Там все. -Тоді схожу перевірю, як там Ерік.
Хлопці...
Я так рада, що ви одружуєтеся. Але слухайте!
Ви дали мені лише тиждень. Це зовсім нічого!
Якби ви сказали мені раніше, я могла би організувати щось класніше.
Ні, мамо. Ми не хотіли класного.
І я хочу, щоб ти була спокійною. Твій син не щодня одружується.
Я знаю. Ну, побачимося у вітальні, добре?
Добре.
Як думаєш, мої батьки приїдуть?
Якщо ми зробили цю приватну церемонію,
щоб їм було комфортно, і вони не потурбуються прийти,
цей делікатний хлопчик втратить свою делікатність і скаже їм, що думає.
Але я впевнений, що вони прийдуть.
-Гаразд? -Ти готовий?
З першої миті, як я тебе побачив.
Фабіо, Херардо...
-Ми зібралися тут сьогодні, щоб... -Вибачте.
Я хотіла би сказати кілька слів, а потім продовжимо церемонію.
Прошу.
Фабіо було п'ять років, і раптом одного дня
він прийшов до мене в кімнату, сів на моє ліжко...
Подивився цими величезними зелено-оливковими очима
за гігантськими жирафовими віями
і сказав: «Мамо,
я не такий, як інші хлопці».
-«Що?» -«Так, мамо.
Я не такий, як інші хлопці,
але я тобі обіцяю
ніхто не буде з мене сміятися».
І ти так і зробив.
І коли я побачила, що вони сміються...
і я бачила, як ти плачеш,
я пообіцяла собі, що ніколи не буду поглибшувати твій смуток.
Всі мами пишаються своїми дітьми,
але гордість, яку я відчуваю за тебе, більша, ніж цей світ.
Дякую, що ти існуєш.
Я тебе люблю.
Я тебе так люблю.
Будь щасливий.
Якщо ви щасливі, ми теж будемо щасливі.
Покажіть всім,
що кохання існує.
Почекайте!
Почекайте на нас!
-Я радий, що ви прийшли! -Ласкаво просимо в сім'ю!
Тому я питаю тебе, Фабіо,
ти хочеш одружитися з Херардо?
Хочу.
Херардо, чи хочеш ти одружитися з Фабіо?
Хочу.
За вас і нас.
І хай множиться кохання!
-Будьмо! -Будьмо!
-Гірко! -За нову сім'ю!
Ура!
І як ти переконала маму переїхати до тебе?
Тому що лікування творить чудеса, дівчинко.
Лікар сказав, що я одужаю швидше, якщо у мене буде кращий настрій.
А що краще, ніж бути поруч з людиною, яка тебе любить?
Кімната Розаріо повністю твоя,
і мій телескоп теж
на випадок, якщо тобі цікаво час від часу спостерігати за станцією.
Як тільки лікар дозволить тобі, приїжджайте до мене в Париж, добре?
Я зняла квартиру розміром з шафу, але розберемося.
Звичайно! Ми приїдемо.
-Будьмо! -Будьмо!
Ура!
-Як ти назвеш дитину? -«Моліна».
-О! -А це не твоє прізвище?
Ну, відтепер це його ім'я.
Тому що він матиме прізвища двох своїх матерів.
Ми подумали, що так буде краще.
-Круто! -Так, звучить дуже гарно.
«Молініта».
І чому ти так нервово смієшся?
Ну, у мами нова кімната.
-Тут? -Так.
Ну, я хотів щось запропонувати через кілька днів.
Будинок, в якому я живу...
досить великий, як ти знаєш.
І я там відчуваю себе дуже самотнім, тому я подумав, що, можливо...
Ви обидві захочете жити зі мною.
Так... швидко?
Ну, поспішати нікуди.
Ви можете подумати про це. Ніякого тиску.
Вже йдеш?
Так, мені треба рано прокинутися.
Я залишу тобі шматок торта.
Так що...
Ти зайнята завтра?
Бо якщо ти вільна,
я хотів би побачитися.
Ну, ти мене і зараз бачиш.
Так, але...
Сам на сам.
Так, я вільна.
Тоді я заїду за тобою завтра ввечері, добре?
Добренько.
До завтра, Глоріто.
Побачимося завтра, Рікардо.
Обережно, милий.
-З тобою все гаразд? -Так.
Обережно!
-Чому ти так піклуєшся про мене? -Тому що я тебе люблю.
І я хочу, щоб з тобою нічого поганого не сталося.
Гей, нічого поганого з нами не станеться.
Я думаю, що ми заплатили свої борги, чи не так?
Тепер важливо те,
що у нас є цей будинок.
Ми почнемо спільне життя.
Я з найкрасивішою жінкою в світі.
-З цим маленьким завитком. -Я тебе люблю.
-Хочеш води? -Так.
Будь ласка!
Що це?
Ти переніс цю книгу?
Ні. Ти залишила її там, мила.
Ні, я її туди не клала. Я залишила її на столі.
Знаєш що? Забудь про воду.
Ні. Я читала її перед виходом і залишила на столі.
Чому вона тут?
Люба, давай спати, добре?
Давай.
-Що трапилось? -Клянуся, крім того...
Я навіть не пила стільки.
Гаразд, зачекай.
Гюго, заходь.
Зробимо фото?
Гадаю, тобі краще сісти тут.
Давайте, діти.
Дивіться на нього.
-Пончо! Відповідай, блін! -Привіт. Це Пончо, залиште своє...
Пончо! Олівія!
Вони тебе не чують.
Що ти тут робиш?
Геть звідси, мудак.
Рікардо Урсуа.
Мій старий друг.
Що з обличчям?
Ти не радий мене бачити?
Ти не хочеш мене обійняти,
як в старі добрі часи?
Бачиш, що в мене в руці?
Ця запальничка?
Ти можеш уявити, що це може зробити?
Чуєш запах того, що на стінах,
на меблях.
Бензин.
Якщо ти зробиш один крок, я все підпалю,
і ми тут помремо.
Де Пончо та Олівія?
Сплять.
І так і будуть спати завдяки хлороформу.
Бачиш? У мене залишилося трохи людяності для моєї доньки та мого зятя.
Вони не будуть страждати, як інші до них.
І що?
Ти не обнімеш свого старого друга Гюго?
Ти більше не Гюго.
Ти хвора сволота.
Ти такий мелодраматичний.
Це через те, що сталося з Флор, чи не так?
Ти не заслуговував ні на ту красиву жінку, ні на тих дітей.
На те ідеальне життя. Визнай це.
У цьому житті завжди перемагає найсильніший.
А ти, Рікардо,
завжди був найслабшим.
Ось чому ти залишився без дружини, без будинку, без дітей...
І у в'язниці.
А в мене було досить добре життя.
Але все закінчиться сьогодні.
Усі твої фальшиві особистості закінчаться сьогодні.
Гюго Гонсалес.
Ное Серрано.
Діккері.
М'ясник з Рейноси.
Думаю, ти розгадав цю загадку?
Ой, ой, ой.
Один маленький крок —
і ми всі помремо.
Усі думали, що я М’ясник з Рейноси.
Вони нарешті дізнаються правду.
Ти розумний, Рікардо,
але дуже наївний.
Яке смішне поєднання, чи не так?
Знаєш, скільки разів я трахав твоїх подруг,
поки ти грався у пожежника?
Ти заплатиш за те, що зробив із Флор.
Як?
Якщо мені доведеться померти, щоб ти заплатив, я погоджуюсь на цю ціну.
-Ми помремо разом. -Гарна ідея.
О так!
Олівія та Пончо теж помруть.
Що? Ти б пожертвував ними?
Це боротьба зі мною, мудак.
Не з ними.
Ти їх використав. Особливо Олівію.
Що з ними трапиться,
від мене не залежатиме.
Вгадай, від кого це залежить.
Пончо, Олівіє, прокиньтеся!
Пончо, Олівіє!
Олівіє, прокинься!
Олівіє!
Залиш їх!
Це між тобою і мною.
Олівія, сонечко.
Така непокірна дівчинка.
Тобі не слід було зараз прокидатися.
Що таке, люба?
Хочеш, я тебе розв'яжу?
Куди ти зібрався?
Що таке, пане пожежник?
Хіба вам не комфортніше в оточенні вогню?
Слухай.
Чому б нам не вийти на вулицю
і не завершити розпочате?
Ходімо.
Любий друже,
шкода, що у нас була така коротка зустріч.
Тобі доведеться померти.
Знаєш що? Ні.
Тільки один із нас озброєний...
Це не справедливо.
Йди!
Ми повинні бути на рівних.
Цьому вчать у поліцейській академії.
Гаразд, мудак.
Подивимося, хто виграє.
Пожежник або поліцейський.
Пончо, прокинься! Пончо!
Милий, прокинься! Пончо!
Відкрий очі, Пончо. Прокидайся.
Рікардо з Ное!
Спробуй виплутатися.
Це за те, що ти зробив із Флор!
Це за 25 років в'язниці!
Це за те, що ти зробив з Олівією.
Це, мудаку, за те, що ти зробив із моїм сином, Даніелем!
Рікардо!
Пончо! Мені потрібно його звільнити!
Твій час настав, мудак!
Хлопці тут! Я піду за шлангом!
Олівіє!
Залиш його там! Ходімо!
-Я без тебе не піду. -Геть звідси, Пончо!
Ходімо, хлопці! Поспішайте!
Дайте мені пожежний рукав! Рукав!
Давайте, хлопці, шикуйтеся!
Ходімо! Я не піду! Обережно!
Бу!
Тиск!
Що це, Олівіє?
Чому ти тремтиш, мила?
Це ж тато.
Не бійся.
Поки ти зі мною,
нічого поганого з тобою не станеться.
Будь ласка, відпусти її.
Замовкни, мудак!
Подивись, хто тут.
Твій коханий Пончо.
Твій герой.
Хочеш піти з ним?
Іди!
-Пончо, йди. Іди геть, іди! -Ні!
-Так.
Пончіто!
Ми нарешті віч-на-віч, ти і я.
Залиш його! Хай іде. Тобі потрібна я! Убий мене замість нього!
-Стріляй, мудак, стріляй! -Олівіє!
Як хочеш.
Стережись!
Розумієш?
Я був тобі добрим батьком.
Ти знищив моє життя!
Ти залишишся помирати зі мною
чи втечеш з моїм ворогом?
Я тебе ненавиджу!
Ти завжди була зрадницею.
Олівіє, ходімо, будь ласка. Я не хочу втратити ще й тебе!
Ні! Я хочу побачити твою смерть.
Побачимося в пеклі.
Ходімо негайно!
Негайно!
Качайте!
-Добре, готово. -Дякую.
Спасибі.
Що він зробив останнє перед смертю?
Сказав мені, що ми побачимося в пеклі.
Він там і опинився.
Ти виграв, тату.
Я просто зробив те, що мав зробити.
Ти нарешті позбувся М'ясника з Рейноси.
Я таки зробив це цього разу.
Бути пожежником — це не тільки честь.
Це також величезна відповідальність.
Ніхто не має бути вище за інших.
Даремно мати силу, мужність і волю,
якщо ми не можемо працювати як команда.
Вперше у нас більше кандидаток жіночої статі.
Світ змінився,
і ми цьому дуже раді.
Чи не так, Лінаресе?
Так, капітане.
Декому з нас це було не просто зрозуміти.
Але це правда.
Отже, ласкаво просимо,
як чоловіки, так і жінки.
Мені буде приємно розділити працю на станції з усіма вами.
А тепер те, заради чого ми зібралися.
Нехай навчання починається!
Я тебе люблю!
Я тебе люблю.
Переклад субтитрів: Віталій Гаєк