Tak lidi, jsme zpátky.
Dobře. Kde jsme to skončili?
Ano, pokud si dobře pamatuji...
MÁŠ PADÁKA
Po první sezóně jsme dřeli jak koně
a teď jsme zrušeni.
Bastardi, chlape! Nemůžu uvěřit, že tě nechali jít.
Právě jsme to slyšeli.
Nebral jsem to.
„Ne, musíme dělat Kids in the Hall.“
Nemohl jsem dělat nic jiného.
KLUCI V ZÁKULISÍ
Tak pojďme začít.
Oholte si hlavu. Začněte znovu.
Všechno se hroutí, chlape.
Po první sezóně byla naše show zrušena a byl to šok.
Přemýšleli jsme o tom, co bude dál.
Dělali jsme si starosti.
Bylo to méně organizované než se bát.
Mysleli jsme si měsíc nebo dva, pár měsíců.
Děkuji.
Bývala taková ocenění s názvem CableACE Awards,
což byla velká událost.
Cable začínalo mít váhu
ve srovnání s Emmy.
Byli jsme nominováni na řadu ocenění, já měl nominaci na nejlepšího herce.
HEREC V KOMEDIÁLNÍ SÉRII - MARK MCKINNEY „KIDS IN THE HALL“ - HOME BOX OFFICE
GARRY SHANDLING „IT'S GARRY SHANDLING'S SHOW“ - SHOWTIME
Jeli jsme do Los Angeles.
Náš poslední víkend v showbyznysu.
Vzpomínám si, že jsem šel na ACEs Myslel jsem, že to byl vtip.
Že jsme tady, abychom se opili na nějaké after-party.
A vítězem je...
Vítěz...
Mark vyhrál a všichni byli tak šťastní.
Dokonce jako trendy komediální soubor. Byli jsme tak šťastní.
Vyhrál jsem nejlepšího herce, porazil jsem Garryho Shandlinga.
„Rozdrtím ti hlavu, Garry.“ Kéž odpočíváte v pokoji.
Ukaž mu cenu ACE. No tak.
-Dva bourbony s ledem. -Ano, prosím.
Myslel jsem, že je to v showbyznysu normální.
Vítězové Emmy říkají: „Škoda, že jsme byli zrušeni.“ Publikum se směje.
To byla dostatečná páka, aby Lorne řekl: „Opravdu? Chcete je zrušit?“
Samozřejmě, jsem mu té noci zapomněl poděkovat v mém projevu.
Samozřejmě, Lorne rychle přišel na to, jak nás udržet v chodu.
Děkuji, pane Michaelsi.
Nemáte zač, pane McCullochu.
LORNE MICHAELS VÝKONNÝ PRODUCENT SATURDAY NIGHT LIVE
V televizi je zavedené pořekadlo,
je čím déle tam jste, tím déle tam jste.
Takže pokud se dostanete ke druhé řadě, třetí se zdá nevyhnutelná.
Nevíte, jak to bude růst, ale víte, že to má potenciál růst.
Lorne se setkal s HBO.
Lorne v tom uměl chodit.
Přesvědčil lidi, že tohle bude něco.
DRUHÁ ŘADA
Pro druhou řadu jsme se rozhodli vylepšit show.
První sezóna měla problém a trvalo 13 měsíců ji vyrobit,
což, pokud máte kalendář,
zjistíte, že je více než je v kalendáři.
ŠPINAVÉ BÍLÉ TV LŽI
Uvědomili jsme si, že show nemůže trvat tak dlouho.
Zapojení spisovatelů bylo přirozená věc.
Chci říct, byli jsme pod tlakem z toho, kolik materiálu jsme museli vytvořit.
Naše ega byla taková, že ačkoli jsme měli skvělé autory, kteří s námi pracovali,
do show mohli dostat kousek, jen pokud ho napsali s jedním z nás.
Když píšete komedii s lidmi,
jde o to kdo ho má většího.
PAUL BELLINI SPISOVATEL/„MUŽ V RUČNÍKU“
Neustále se snažíte prosadit vaši vizi.
Někdo by přišel s prvním konceptem, pak by tam byl milion poznámek.
Přepíšete to a pak znovu.
Jste tak talentovaný spisovatel komedie, že si zasloužíte navýšení platu?
-No... -Vy jste napsal tenhle skeč, že ano?
Ano.
Musí to být nejstarší předpoklad na světě,
že chlap žádá svého šéfa o přidání.
To nám opravdu dokazuje vaši cenu zde v Komedie s.r.o.
KOMEDIE S.R.O.
Byla tam velká konkurence, nejen pro to dostat své věci do show,
ale i ohledně filozofie celé show.
Protože všichni měli na to svůj vlastní názor.
Co je na slově buzerant, že tak děsí lidi?
Chtěl jsem ovlivnit kulturu.
Nebylo vám dovoleno mluvit o homosexuálech.
A rozhodně to nebylo povoleno v komedii.
Komedie byla světem hetero mužů.
Hádám, že jsem si řekl: „Budu první.“
Někdo to musí udělat.
Za prvé, byl jsi gay, že jo?
-Správně. -Správně.
-A pak jsi byl opravdu gay. -Dobře.
A pak byl otravný gay.
-Jo. -Pamatuješ si to?
-To si nepamatuju, Kevine, ne. -A teď jsi negay?
Lidé ze Saturday Night Live...
MIKE MYERS SPISOVATEL/HEREC
...když běželi Kids in the Hall, říkali: „Ta gay skupina?“
a já na to: „Opravdu? To jste si z toho odnesli?“
To považuji za povrchní přístup.
Scott nám pomohl, abychom byli důležití.
Dave a já jsme byli na opačném spektru, chtěli jsme, aby to bylo co nejzábavnější.
Pokud to vypovídá o lidském stavu, Bůh mi žehnej.
Zlý!
Nezdvořilý a zlý!
Komediálně, Dave je moje polovina.
Jsme nejlepší pár v Kids in the Hall.
Kevin a Dave jsou takoví novodobí artisté.
Mají nejlepší nápady a načasování na světě.
Jednoho dne jsem přišel do kanceláře: „O čem dnes píšeme?“
„O té hrozná věci, kterou lidem děláš.“
„Co to je?“
„Kde slíbíš, že něco uděláš, a nikdy to nedodržíš.“
Měl jsi se se mnou sejít v osm hodin v restauraci.
Kde jsi byl?
Zapomněl jsem na to.
Ale cítím se kvůli tomu hrozně.
Ne, nechci to slyšet.
Jsi král prázdných slibů, víš to, chlape?
Je to proto, že jsem dítě alkoholika. Vždycky chci lidi potěšit.
A myslím to vážně, když to říkám.
Pak ten pocit z toho zmizí, Jako: „Nemusím to dělat teď.“
Mám rád dobrou premisu.
Byl jsem velmi hrdý, když jsem napsal skutečný návrh na skeč.
Ale byl jsem dobrý na postavy.
Rozdrtím ti hlavu.
Nikdo nemá lepší nápady než Mark.
A nikdo není víc frustrující, když čekáte, až přijde
se svými skvělými nápady. Střih.
Jaká nádherná farma!
Pamatuji si, jak sledoval záběry pohybů slepic,
aby vytvořil Slepičí dámu.
Jsem Slepičí dáma.
-Slepičí dáma? -Jo, a já miluju život.
Všichni znali Drtič hlavy, a také Slepičí dámu.
LAUREN ASHOVÁ HEREČKA/KOMIČKA
Prostě se stali součástí kultury.
Rozdrtím ti hlavu.
Rozdrtím tě.
Rozdrtit to... Rozdrtit tvoji hlavu.
JENNIFER WHALENOVÁ BARONESS VON SKETCH SHOW
Prodávám boty!
Většinou nevymýšlím postavy. Obvykle přijdu s podivným nápadem.
Hej, všichni, podívejte!
To je létající prase!
Zdravím všechny.
Venku.
Každý den jsem přemýšlel o dalších a dalších nápadech.
Jak to dělat lepší, nebo divnější, nebo víc cool?
Tohle jsou Daveové, které znám, které znám
Tohle jsou Daveové, které znám
Tohle jsou Daveové, které znám, které znám
O písni „Davevové, které znám“ se mělo jen mluvit.
EDDIE IZZARD HEREC/KOMIK
Ale ne, udělali o tom celý skeč.
Dave Capisano toho sotva znám
Tohle jsou Daveové, které znám, které znám
Tohle jsou Daveové, které znám
To se mi líbí. Musíte vzít nápad
a přehnat ho natolik, aby lidé řekli: „Tomuhle nápadu se už nemůžeš věnovat.“
My jsme Davevové, které zná, které zná
My jsme Davevové, které zná
My jsme Davevové, které zná, které zná
My jsme Davevové, které zná
Kids in the Hall byli velice odlišní lidé,
ale měli svou uměleckou vizi.
Byli ochotni zemřít na každém kopci, který se objevil.
DAN REDICAN DOHLÍŽEJÍCÍ PRODUCENT KIDS IN THE HALL
Hej, zmlátil někdy někdo z vás svýho tátu?
-Cože? -O čem to mluvíš?
Zmlátil jsi někdy tátu?
A HBO řeklo: „Cítíme, že vaše show není opravdu soudržná.
Potřebujete něco, co spojuje dohromady jednotlivé epizody.“
Měli skeč, kde seděli jako skupina a hráli malou scénu.
HBO řeklo: „Pokud byste udělali něco takového v každé epizodě,
svázalo by to celou show dohromady.“
A Kids in the Hall řekli: „Serem na tebe! Víš co?
Neuděláme to. Serem na to, odejdeme.“
Zůstaňte dole, prosím, pane.
Vždy jsme si dávali pozor, abychom se nezaprodali,
byli sami sebou, byli autentičtí.
Neustále vysvětlujeme lidem z venku,
že, takhle to neděláme.
Je tu ten pocit: „Takhle funguje normální komedie.“
-Jo, jasně. -„Tohle neděláme.“
Neberou si servítky.
„Pokud si myslím, že je to legrační, tak je. Seru na tebe.“
IVAN FECAN BÝVALÝ PROGRAMOVÝ ŘEDITEL CBC
Nikdy jsi nevěděl, co udělají.
Což bylo částečné nebezpečí a zábava.
Co ten zlý muž dělá s mým oslíkem?
No, to není jen špatný člověk, synu.
To je totiž Hitler.
Šlo to ke schválení. Tady je odezva.
„Hitler může šukat osla, ale osel musí být naživu.“
Jo, to je pravda.
-Jo. Nechte ho žít. -Jo, a...
Tak to šlo od Hitler šuká mrtvého osla k Hitler šuká domácího osla.
-Což je horší. -Mnohem horší.
Je to mnohem horší.
Jdu přímo na tebe, East Yorku.
Etobicoke.
-Scarborough! -Boltone.
-Mississaugo. -Bramptone.
-Bramalea. -Pickering.
-Znovu Mississaugo. -Tottenham.
Chtěli především pouliční kredit,
ale vždycky jsem si myslel, že díky jejich alternativnímu postoji
byli podle mě velmi dobří baviči.
Miluji stejnou dívku jako můj přítel
Ale on ji nemiluje ani zpola tak dobře jako já.
Lidé se smáli té neuvěřitelné kadenci vtipů.
Včera večer jsem viděl skvělý film.
Bylo to v The Late Show.
Bylo to...
Jak se tomu říkalo...
Některé skeče se stanou klasikou. „Občan Kane“ je jeden z nich.
-Občan Kane. -Psycho!
Je to o majiteli motelu, který je blázen a zabije ženu ve sprše?
Ne. Právě jsem ti řekl, že je to o tom novinářském magnátovi.
-Měl sáně jménem Rosebud... -Tak to asi nebylo Psycho, že?
Ne, to nebyl Psycho.
-Byl to Občan Kane. -Ne, bylo to...
Je to typický skeč Kevina a Davea,
kde je to hlavně o rytmu a plynoucí frustraci.
-Chci to mít. -Nech mě to urovnat.
Chci si to pamatovat sám.
-Prosím. -Prostě si sedni!
Kevin explodující hněvem?
Nejzábavnější věc, kterou jsem kdy viděl.
Chceš pohřebníka! Chceš pohřebníka!
Je tam to uspokojení, myslím, že je to lepší než Who's on First.
Díky jejich preciznosti
zůstávám upřímný sám k sobě.
A přijde to přesně ve chvíli, kdy si říkám, jak precizní jsem umělec.
„Dobře, to je skvělé.“
Každý rok se zlepšovali.
TŘETÍ ŘADA
Briane? Co to děláš s peněženkou tvého otce?
Jen jsem se díval na telefonní číslo tety Barb.
Byl jsem rozzlobený dvacátník.
FRED ARMISEN KOMIK
A Kids in the Hall byli jediná komediální skupina,
která reflektovala generaci X.
Takže jsem fanoušek.
Ty prase! Ty kuse vepřového masa!
Nebylo to jedním konkrétním skečem.
Mělo to vlastní náladu.
Generace X je citlivá. Má status „outsidera“.
JANEANE GAROFALOVÁ HEREČKA/KOMIČKA
Lidi, to jste sjetý? Kouříš crack nebo tak něco?
Jste na drogách? Čicháte lepidlo?
Vsuvky mají alt-rockovou hudební atmosféru
a černobílé 8mm záběry, což mi vždycky připadalo cool.
Můžeš mi podepsat placku, abych měla celou sadu?
-Dobře. -Zbožňuju tě.
-Jste boží. -Samozřejmě, že jsme boží.
To je pravda. Pamatuju si tě. Vy jste Kids in the Hall, že jo?
Opravdu jsem se ztotožnil s generací X.
Také to bylo tou hudbou. Hnutí grunge.
Myslím, že jsme byli vnímáni jako komediální odnož grungeového hnutí.
V 90. letech jsem se přestěhoval do Seattlu. Takže jsem to zažil.
V 90. letech to trochu potemnělo.
-Máte nějaký hulení? -Ne. Ale zkus herák.
Jen chci nějaký hulení, víš co myslím...
Podřiď se novýmu světovýmu řádu, chlape.
Kids in the Hall byly jako: „Tohle přesně jsme my.“
Myslím, že s tím lidé rezonovali.
-Skvělá show. -Líbila se ti, že jo?
-Byla výborná. -Jo?
Apelovala na tvoji mladistvou citlivost?
Jo, legrační.
Až na ty části o buzerantech.
Kids in the Hall tím, že byli součásti té doby,
ji spoluutvářeli, hlavně ohledně queer tématiky.
Myšlenka queer byla stále pro spoustu lidí abstraktní.
Je šťastná hodina.
Čas na monolog.
Shromážděte se, chlapci.
Hraní Buddyho Colea bylo pro mě velmi důležité.
Pokud někdo hrál zženštilého homosexuála,
vždy to byl hetero člověk, zesměšňující chování homosexuálů.
Nikdy to nebyl gay hrdý na svou ženskost.
Buddy se stal opravdu mocnou zbraní.
Mohl jsi nechat postavu být a říkat věci,
které by ses, jako herec nebo spisovatel, neodvážil říct.
Je to jako když mi bylo řečeno, že Satan je teplouš.
Možná proto je Bůh takový homofob.
Buddy Cole hodně lidí urazil. „Nemůžeš... To je špatně.“
Nedokázali si představit, že by tuto postavu
hrál homosexuál a nestyděl se.
AIDS bylo něco, co se dělo ostatním lidem.
Ale po Johnsonovi jsem si uvědomil, že se to může stát i mně.
Dělali jsme si legraci z AIDS.
Protože jsem myslel jen na AIDS.
Dělej komedii, nechytni AIDS. Nechytni AIDS. Nechytni AIDS.
To... To byl celý můj cíl: „Nechytni AIDS.“
ODHALENO! SEXY BLONDÝNKA, KTERÁ NAKAZILA MAGICA AIDS
Pamatuji si, že jsem cítil, že je to pro nás opravdu důležité.
Bylo to o to silnější, že jsem byl heterosexuál
líbající Scotta Thompsona na rty
uprostřed krize AIDS.
AIDS bylo pořád rozsudek smrti, a bylo to nepříjemné téma
pro mnoho, mnoho lidí.
Což je samozřejmě důvod, proč to téma Kids přitahovalo.
Tehdy jsem do Buddyho Colea nebyl blázen.
Teď, když se na něj podívám, říkám si: „Za prvé...
MICHAEL MUSTO NOVINÁŘ/BON VIVANT
...jestli je on stereotyp, ode mě se tolik neliší.“
A taky věci, které říká, jsou docela na místě.
Dej mi tu hůl.
Ale ty jsi muž.
Nálepky.
Pokud kvůli němu budou lidi utíkat k východu, dělá to správně.
Pokud druhá půlka lidí zůstane v sále a bude se smát.
Dokonce i dnes to má sílu. Když je někdo otevřeně gay,
a celé to má tak šílený zvrat.
A surrealismus, který vycházel z věcí,
které přidával, byl krásný.
A Buddy je alfa královna.
Nikdy není terčem posměchu. Vždy vyhraje.
Touchdown!
Podrž to. Vrátím se.
ČTVRTÁ ŘADA
Čtvrtá řada je naše nejlepší, díky našim filmovým skečům.
Ambice a vize pro každého člena skupiny
rostly exponenciálně.
S přirozeným růstem talentu...
JIM BIEDERMAN PRODUCENT KIDS IN THE HALL
...a jak jejich hlas dospěl, sílila i jejich vize.
CYRIL ST JOHN THE ESCAPIST
Vykrádali jsme to, čím jsme byli ovlivněni, když jsme dospívali.
KELLY MAKIN FILMOVÝ REŽISÉR KIDS IN THE HALL
Italská filmová tvorba 60. let.
Bratři Coenové, David Lynch.
Odjíždíš tak brzy?
Proč mi nedáš důvod zůstat?
To bude stačit.
Střih a stop.
Bylo to fantastické. Začali jsme si hrát s perspektivou, stylem,
tónem a hraním v komedii.
Vzpomínám si, že tam byl skeč Slepičí dámy,
kde se setkala se svou matkou.
A měla svůj velký okamžik.
-Jsi v pořádku, drahá? -Jo. Vzpomínám.
Nepřemýšlela jsem o tom, že komediální postava
ve skeči může mít hloubku.
Co je to?
Dělali bizarní experimentální skvělé věci.
Téměř jako mini filmy.
Show začala být velmi drahá, když jsme se snažili v podstatě realizovat
vše, co přicházelo od spisovatelů.
Vrchol tohoto byla „Láska a klobásy,“
což byl Bruceův projekt.
Byl jsem tak trochu blázen do divných Tarkovského filmů,
a byl jeden,
v jehož stylu jsme chtěli jít.
Je to o podivné malé postavě, která pracuje v továrně na klobásy.
A já jsem začal vytahovat odkazy.
Bylo tam něco z filmu Delikatesy, něco z Davida Lynche
a dalších východoevropských filmů, které jsem viděl.
Je to velmi vizuální kousek, takže zde nebylo mnoho dialogů.
Miluju ten kousek, protože v něm není žádný vtip.
Můžete se tomu smát. Scott křičící „Klobásy!“ je k smíchu.
Klobásy!
Nevím, jestli se to ostatním líbí.
Bylo to hrozné.
Promarnili jsme dva dny natáčení,
což jsme nikdy neudělali.
Umělecké oddělení utrácelo tolik peněz
a všechny tyto zdroje
šly do tohoto skeče, ve kterém jsem neviděl ani jeden vtip.
Takže jsem to nenáviděl.
Je to brilantní.
Je to krásně natočené.
Chci říct, více otrávená verze byla: „Je to pro jejich režisérský výběr.“
Myslel jsem si, že po tomhle budu potřebovat práci,
a myslel jsem si, že to vypadá jako zábavná práce.
Byl jsem tak trochu kretén.
Řekl jsem: „Už se nevrátím, pokud se příští rok nedostanu k režii filmů.“
PÁTÁ ŘADA
V páté sezóně bylo hodně napětí.
Bruce rozhodně chtěl režírovat.
Scott chtěl svou vlastní show, svou vlastní půlhodinu,
takže o tom vyjednával.
Vítejte v Chalet 2000.
Můj severní domov daleko od domova.
V této době měli všichni jiné tužby.
Bylo znát, že jejich předchozí soudržnost je pryč.
Bylo těžší rozluštit, jaká je pro nás nejlepší strategie.
-No tak! -Ty bastarde, sejměte ho!
„Chci dělat tohle, tak zrušte tenhle skeč, abych mohl dělat, co chci.“
Takové věci se děly pořád.
Křičení, nadávky
a záchvaty vzteku a výbuchy.
Scott v tom byl dobrý, protože to byl cholerik.
Mark a Bruce v tom byli skvělí.
Bruce byl drsný.
Snažil se mít věci pod kontrolou.
Já jen opakoval: „Po mém, po mém, po mém, jsem lepší. Víc scén, víc scén.“
Bruce a já jsme po sobě začali plivat.
Skoro jsme se začali bít, protože on byl dotěrný malý hajzl.
A já taky, svým vlastním úlisným způsobem.
Neměli jsme žádný zdravý mechanismus pro rozhodování,
takže to bylo vyčerpávající.
Nic v showbyznysu není tak únavné jako komediální skeče
a není nic víc vyčerpávajícího
než pět kluků, kteří pořád něco odmítají.
Byl jsem vystresovaný a v hajzlu.
Když jsem šel spát, zvonilo mi v uších.
Dělali jsme televizi, turné, psaní, nikdy jsme se nezastavili. Nikdy.
Emocionálně už jsme to nezvládali. Už to nešlo.
Měli jsme schůzku, kde jsme o tom mluvili:
„Asi bychom měli přestat.“
Nevěděli jsme, jak dlouho to můžeme udržet v chodu.
Byl jsem jediný, kdo říkal: „Pojďme udělat další sezónu.“
Protože já jsem byl ten týpek přes postavy.
Dělal jsem divnější a divnější a více specifické postavy.
Mnoho z nich na filmech, které vypadaly nádherně, a ještě jsem nebyl unavený
a neměl jsem ambice.
Mark chtěl pokračovat,
ale my ostatní jsme se na něj dívali a říkali: „Nemůžeme.
Už to prostě nemůžeme dělat.“
-Cože? -Přestaň!
Tohle mi bude chybět.
Skutečnost, že se nepokusíme udělat další sezónu,
z nás sňala obrovské břemeno
a vlastně jsme si to zase užívali.
Jako bychom konečně mohli dýchat.
Věděli jsme, že končí velká kapitola našeho života.
Věděli jsme, že jsme udělali pořádnou komedii.
Nemohli mě umlčet.
Pařmeni, co tu jste, řekněte: „Jo!“
Vezmeme vás do televizního studia v Torontu.
Pracovali tam Kids in the Hall, nahrávali jejich poslední show.
POSLEDNÍ EPIZODA 1994
Dobře, pět minut do představení.
-Pět minut. -Ano.
Pojďte sem.
To se hezky říká.
Přeji dobrou show. Přeji dobrou show.
Tohle není konec.
Ne, není to ani začátek konce.
Ale je to možná konec začátku.
Finále bylo super uštěpačné a bylo to velmi divadelně provedeno.
Budeme požadovat, abyste všichni předložili své bezpečnostní průkazy.
Vaše hrnky na kávu.
A vaše paruky.
-Cože... No tak, to je... -Adiós.
Došlo mi, čí to byl nápad.
Nebyl můj, ale bylo to úžasné.
Řeklo to hodně jedním rychlým, ladným pohybem.
-Sbohem! -Sbohem!
Bylo to neuvěřitelně dojemné.
JIM BIEDERMAN PRODUCENT THE KIDS IN THE HALL
Bylo to smutné.
Díváš se na to jako: „Sakra, je konec.“ Je to hotovo.
Bylo to smutné. Jo, začínám slzet.
Někteří lidé plakali a někteří se objímali, a já jsem tak trochu...
Prostě jsem otupěl, víš? Tak to dělá bílý Anglosas.
THE KIDS IN THE HALL TELEVIZNÍ SHOW 1989–1995
Díky bohu, že to konečně skončilo.
Budujeme naši post-televizní kariéru.
Budeme kout, dokud je železo žhavé.
Chtěli jsme trochu následovat model Pythonů.
Jako skečová skupina byl jen jeden předobraz, Monty Python.
A Monty Python udělal několik sezón televizního pořadu
a každé tři nebo čtyři roky film.
MONTY PYTHONŮV ŽIVOT BRIANA
MONTY PYTHONŮV SMYSL ŽIVOTA
Po skončení série jsme všichni měli krátkou dovolenou
a všichni jsme se vrátili a zkusili přijít s nápady na filmy.
Asi jsme byli ještě příliš unavení.
A také najednou, poprvé, přišel strach.
„Co přijde dál a co budeme dělat?
Co když to nebude fungovat?“
Měl jsem malé dítě a těhotnou ženu.
Docela rychle mi ubývaly úspory.
Pravděpodobně bych dostal šanci dělat pilot pro NewsRadio.
Měli jsme tourbus, a abych mohl udělat
pilot pro NewsRadio, museli jsme přesunout jednu show do New Yorku.
Nabídl jsem, že zaplatím všechny zpáteční letenky.
NEDĚLE AKADEMIE KIDS IN THE HALL
Nebyli jsme moc vstřícní.
Jaká jsou pravidla, když se nemůžete oddělit ze souboru.
Byli jsme mladí. Jo, divocí.
Bylo to divný, jsme s Davem nejlepší přátelé.
Mysleli jsme si, že jestli se někdo trhne, bude to Dave a já.
Kevin byl nejhorší.
Neoblomný a podle něj jsem měl pilot odmítnout.
Jen jsem řekl: „No, to je šílené. To neudělám.“
Vzpomínám si, že jsem se děsil, když jsem měl jít do autorského pokoje s Kids.
Problém byl, že protože to byl film,
najednou jsem souhlasil s Markem a Brucem.
Já jsem ten, kdo změnil dynamiku.
Byl jsem tak trochu problém.
Nikdy nepsali všichni dohromady.
Probíhaly diskuse o tom, co bychom měli dělat.
Jak máme stát za tím, v co věříme,
ale stále dělat hollywoodský film?
Miloval jsem ten scénář.
Jenže to postrádalo něco, kvůli čemu by studio řeklo...
„Jsme z toho nadšení.“
Bojovali jsme za scénář s Paramountem.
Nenechali nás to udělat tak, jak jsme chtěli.
A napsali jsme tolik návrhů.
Nelíbilo se mi, že jsme spěchali se splněním termínu Paramountu.
Ale nikdo mě neposlouchal,
protože na mě byli všichni naštvaní, že dělám pro NewsRadio.
Nemohli jsme se na ničem dohodnout
a moje nápady se nedostávaly do scénáře.
Tak jsem si řekl: „Minimalizuji, co na tom dělám.
Protože s těmi kluky nechci být.“
Náš manažer volal: „Nebojte se, ten film neudělají.
Paramount ten scénář nenávidí. Nebude se to dělat.“
Ale pokud nepodepíšete smlouvy, nikdo nedostane za ten scénář zaplaceno.
Tak jsem řekl: „Já je podepíšu.“
A Lauren ukecal Paramount, aby se natáčelo.
Nevěděl jsem, že Dave je tak nešťastný.
Pomyslel jsem si: „Film pro Paramount, samozřejmě, že se ukáže a bude to dělat.“
A pak, najednou odmítl a byli tam právníci.
Takže jsme ho museli žalovat, aby přišel natočit film.
Připadalo vám to jako zrada nebo spíš...
Ne, že mi to tak připadalo. To byla zrada.
-A akce! -Akce!
RICKYHO ZBAV SE ŠKŮDCŮ
NATÁČENÍ DROGY ŠTĚSTÍ 1995
Jo. Wayne, sbohem.
Wayne, sbohem, zlato. Wayne, sbohem.
Začátky produkce byly strašné.
Už jsme spolu nemluvili jako přátelé.
Navštěvovali se v karavanech.
A Davevův byl na konci ulice.
A tam nikdo nechodil, špatná strana města.
Největší trhlina byla mezi Kevinem a Davem.
Opravdu se rozešli.
Říkali si hrozné věci. I já jsem řekl Daveovi pár hrozných věcí.
Bylo to ošklivé.
Jo, bylo to ošklivé.
No, nechci se vyjadřovat o situaci kolem Davea Foleyho,
ale je to docela vážné.
Je to úplně nepravdivé, ty zvěsti, které jste slyšeli.
-Ale to je dobrý. Nikdo... -To je v pořádku.
Ne, nikdo neopustil soubor, to je směšné.
-Směšné. -Jsme pět šťastných chlapů.
Nejsou tu žádné omáčky, že ne?
Nemluvil jsem s Davem po celou dobu produkce Drogy štěstí.
Mluvil jsem s ním jen, když jsme byli před kamerou.
Nikdy to nezasahovalo do naší práce.
Vše mezi akcí a střihem bylo stále bezchybné.
Nejvíc jsem to celé s Davem odnášel já.
Cítil jsme se hrozně a přitom jsem dělal komedii.
Udělali jsme komedii o depresi
a ta deprese se na nás přenesla i ve skutečnosti.
V osobním životě každého z nás se toho dělo hodně...
bylo to opravdu vyčerpávající a obtížné.
Moje žena mě opustila před několika měsíci kvůli filmu
a já kvůli tomu nemám lehké spaní.
Všichni jsme byli v depresi.
Můj bratr zemřel.
Spáchal sebevraždu.
Film mi pomohl, protože jsem měl něco na práci,
ale byl jsem zlomený muž.
-Dej to ode mě pryč. -Proč? Jsem tu kvůli práci.
Protože to sakra odkopnu. přes tvou zasranou hlavu do vody.
Ó, bože, je tu moc zasranejch lidí.
Každý den byl zatím nebe. Tohle je jenom jeden špatný den.
Vtip je v tom, že všechny dny byly špatné.
Na tom filmu jsme tak tvrdě pracovali a nebyla to žádná zábava.
Vzpomínám si, jak jsem řekl Kevinovi: „I když to vydělá sto milionů dolarů,
nebude to stát za to.“ Bylo to tak těžké.
Byla to katastrofa, finančně.
Dokonce i u kritiků, líbilo se to jen velmi málo kritikům.
Kterým se to líbilo, ti to milovali, ale ostatní to nesnášeli.
Způsobem, který byl... osobní.
Podle mě byl ten film hrozný!
Hrozný! Příšerný! Hloupý! Idiotský!
Nevtipný! Bolestný!
Katastrofa Drogy štěstí nás přiměla si myslet, že je po všem.
Selhání je opravdu těžké přijmout.
A jakmile to ochutnáte, nechcete to ochutnat znovu.
V tu chvíli bylo těžké dát partu zase dohromady.
Skupiny mužů, které se to snaží pochopit, jsou velmi zvláštní věc.
Myslím, že pro nás byl problém pochopit,
že jsme součástí skupiny, která je větší než my sami.
Byli jsme spolu už desetiletí.
Bylo přirozené, že chceme zkoušet jiné věci.
Byl jsem trochu ztracený.
Pravděpodobně to byla nejtěžší věc v mém životě.
Rozhodně jsem byl mimo soubor.
Byl jsem mimo soubor před Drogou štěstí a řekl jsem:
„Bylo to pěkných deset let. Mějte se.“
Takhle to asi bude.
Kids in the Hall skončili.
Ahoj, všichni.
Nepanikařte.
Jen vám rozdrtím hlavu.
Tento Den otců stráví Comedy Central 12 hodin s našimi oblíbenými dětmi,
Kids in the Hall.
Co udělali v Comedy Central, což velmi pomohlo show,
bylo, že z toho udělali maraton.
A opravdu to zvedlo zájem o show v Americe.
No, my jsme je neporodili, ale milujeme je jako naše vlastní.
Sledujte Den otců s Kids,
12hodinový maraton, 21. června, začíná v poledne.
Tato show byla velice atraktivní pro mládež.
DAVID HIMELFARB ADVOKÁT A MANAŽER KIDS IN THE HALL
Mladí kouřili trávu a dívali se na show.
Držím to uvnitř.
Najednou nás Comedy Central představila kompletně novému publiku.
Objevil jsem Comedy Central a Kids in the Hall.
ERIC MCCORMACK HEREC
Mark byl upír, který přivedl Scotta domů
a očividně se ho chystal ošukat
a Scott nechápal, co se děje.
Když si konečně uvědomil, že upír jde na něj,
řekl: „Musím ti říct...“
Já nic nedělám.
-Stříkáš, ne? -Jo.
Skvělý.
Vzpomínám, že jsem si říkal:
„Jak to sakra mohli říct?
Dívají se ostatní na to samé, co já?“
V mém pokoji, zapneš televizi a pustíš Kids in the Hall,
a pamatuji si, jak jsem to sledoval
s ústy dokořán. Bylo mi 16 let...
JAY BARUCHEL HEREC/SPISOVATEL/REŽISÉR
Nebudu roztahovat pro žádné růže.
Sakra!
Ti se toho nebáli.
Podívej, tamhle jde lesba v kůži s propíchnutými bradavkami.
Hej, hej, hej.
Tady je chlap v kůži, s prdelí venku.
Podívejte, tamhle jde paní se svým otrokem.
Byla jsem mladá, queer osoba sledující opakování.
MAE MARTIN KOMIK
A říkala jsem si: „Tohle je úžasné.“
Byla to anarchie, vzpoura a popírání jakýchkoli nálepek.
Odrovnalo mě to.
Jednou z prvních věcí, co jsem dělala na internetu, bylo hledání Kids.
Existovala diskusní skupina pro Kids in the Hall
nazvaná „alt.TV.kids-in-hall.“
TAVIE PHILLIPSOVÁ SPRÁVCE SOCIÁLNÍCH SÍTÍ KIDS IN THE HALL
Mluvili jsme stejným jazykem, citace, odkazy.
MILUJI DROGU ŠTĚSTÍ!
Nechtěli jsme, aby se rozpadli.
Pořád jsme tam byli, díky kouzlu všech pěti z nich
a neustále o tom mluvili.
Pokud se nedají dohromady, skočím z mostu.
NEWSRADIO PROMO 323
Ticho, prosím. Ticho!
Všichni jsme měli úspěch.
Dave v NewsRadio.
On byl jejich hvězdou.
Já jsem dělal Larryho Sanderse, což je neuvěřitelná show.
Bruce režíroval filmy.
Mark byl v Saturday Night Live.
Kevin byl Bůh animáků.
Nic nebylo jako Kids in the Hall.
Kult, kterým jsme se stali,
to byl klidný vlak s tichým motorem.
Naši právníci řekli: „Vedle Saturday Night Live
jste druhá nejlépe hodnocená show na Comedy Central.“
To mě ohromilo.
Kevin a Scott žili v L. A. Začal jsem Kevinovi volat
a postupně začal uzdravovat naše přátelství.
Pak jsme se my dva začali scházet se Scottem.
Pánové...
Můj táta měl právě mrtvici. Ptali se: „Pořád pije?“
Řekl jsem: „Jo, jo, jo.
Neochrnula mu ta ruka, kterou pije, je v pořádku.“
Všichni jsme se smáli, a myslím...
Nemůžu za ně mluvit, ale vím, že jsem začal přemýšlet...
„Můžeme to udělat.“
A to byl první krůček k návratu.
Na Kids in the Hall je něco zvláštního.
Ta chemie, kterou jinde neseženeš.
Tak jsem zavolal chlapům:
„Dejte mi pravomoc jít s tím ven a vyjednat vám nabídku.“
Chtěli jsme jet turné a udělali jsme konferenční hovor
a pamatuju si Scotta, který má ten nejhorší smysl pro obchod na světě,
jak řekl: „Nebudeme na tom zkoušet vydělat peníze, že ne?“
Jako...Tak nějak by mi nevadilo vydělat trochu peněz.
Pak, samozřejmě, na konci, říká: „Myslel jsem, že peníze budou lepší.“
Podívej se na ten paprsek. Tohle je docela dobrý.
Vyprodáno za dvě sekundy.
THE KIDS IN THE HALL 21. A 22. LEDNA 2000
Koupili jste si lístky na Comedy Central a okamžitě se vyprodaly.
A moje máma oznámila,
že měla lístky do Massey Hall, aby viděla Kids in the Hall.
A dostal jsem se tam, atmosféra byla elektrizující.
Publikum bylo tak rozmanité a trochu divné a mladé a cool.
Připadalo mi to jako ta nejúžasnější věc na světě.
Věděl jsem, že chci dělat komedii,
ale řekl jsem si: „Pokud by to bylo něco jako tohle, bude to můj život.“
Přeji dobrou show.
SKLOŇ SE
Kids in the Hall byli vždy skvělí na pódiu.
Řekl bych, že jsou lepší na pódiu, než kdy byli na natočeném médiu.
Takže to, že se dali dohromady a jeli turné v roce 2000,
samozřejmě bylo vzrušující.
Uvědomil jsem si: „Můj Bože,
tam venku je moře fanoušků.“
STEJNÍ KLUCI, NOVÉ ŠATY 2000
Do turné jsme nevěděli, co se děje,
tedy že jsme se stali kultem.
Nech toho pěkného homosexuála na pokoji.
Promiňte, pane. Jste v pořádku?
Ztrať se, kazišuku!
To je Kathie!
Snadno ho zmlátit, těžko ho zabít.
Na Rega.
První turné bylo úžasné.
Uvědomili jsme si, že máme velké publikum.
Byla to zábava!
Rozhodně energie jako na rockovém koncertě.
Lidé dělali gesta rukama a křičeli:
„Sláva Satanovi!“
Jsou to zasraný Iron Maiden.
Pořád válej.
Většina komiků by radši byla v rockové kapele.
Každá rocková kapela chce být v komediálním souboru.
Bylo to šílené!
DĚKUJEME
Od té doby jsme na tom závislí.
A moje vnučka, Janey...
Oh, je Janey mrtvá?
-Co si myslíš o té show? -Bylo to úžasné.
Přišli jsme v roce 2002, když tu byli naposled.
Tak jak velcí jste fanoušci?
Máme všechna DVD, které vydali.
Byla to největší sbírka exotů a geeků, které jste kdy viděli.
Byla to ta situace, kdy jedete z města do města
a vždycky vidíte přijít stejné lidi ze všech komunit.
Goth dívky s problémy s tátou.
Čtyřicetileté.
-Podivíny. -Jo.
Přilákali jsme i outsidery.
A je nás spousta.
Skečoví komici. To jsou blbci, ubožáci.
Je to banda šprtů.
Nejlepší věc na Kids in the Hall je, že ze skečů udělali cool věc.
Myslím, že živá turné, se kterými jsme začali v roce 2000,
a udělali jsme jich několik,
nás spojila způsobem, jakým televizní show nedokázala.
Takže se máme rádi víc než kdy jindy.
Myslím, že jsme opravdu na skvělém místě.
Během třetího turné, jsme nechtěli stagnovat,
udělali jsme turné plné nových skečů. To bylo vzrušující.
Dařilo se mu stejně jako těm nejlepším.
Pořád jsme si říkali: „Ty skeče, co jsme napsali
pro turné, byly opravdu dobré. Mohli bychom napsat další.“
Proto jsme udělali Smrt přichází do města.
Myslím, že peklo zamrzlo. Jsou zpátky.
SMRT PŘICHÁZÍ DO MĚSTA
Jak dramatičtější můžete být?
Jsme temní komici, a co je temnější než smrt?
Pravděpodobně jsme jí byli tajně posedlí.
Doufám, že poslední věc, kterou řeknu na této Zemi,
nebude miluju tě, ale vtip.
Nenechte hudbu umřít.
Neopustíme tě. To neuděláme.
A nenahrazujte mě.
Smrt je prostě ze své podstaty legrační, protože zruší všechno ostatní.
Smrt je jediná věc, která by vám měla připomenout,
že naprosto všechno ostatní o životě je absurdní a v podstatě bezvýznamné.
Takže jsem se do toho fakt položil.
Je mi líto, jestli tě příběh mé smrti a znovuzrození nudí.
Možná kdybych měl v příběhu kozy, zajímalo by tě to víc.
-Smrt a kozy by mě zaujaly. -Počkej chvilku.
Myslím, že ultimátní vtip v životě je to, že zemřeš.
Je to pointa.
Přijímám už od velmi mladého věku,
že prostě nevíme, co je za rohem.
STŘEDNÍ ŠKOLA BRAMPTON CENTENNIAL
Mladý střelec, ozbrojený dvěma samopaly, chodil chodbami
této školy dnes ráno a střílel po všem, co se hýbalo.
Zažil jsem střelbu ve škole, když jsem byl kluk.
Během deseti minut byli učitelka, student a střelec mrtví
a 14 studentů zraněných.
Margaret Wrightová, myslím, byl to její první rok výuky
a byla zavražděna.
Chlapcem za mnou.
Školní střelba formovala jeho dětství.
Dokážete si představit úroveň traumatu, jakou způsobí školní střelba.
To tenkrát nebylo běžné a bylo to naprosto šokující.
Nemyslím si, že se z toho traumatu dostaneš. Opravdu ne.
Když jsme dělali Smrt přichází do města,
bolelo mě břicho.
Vždycky přemýšlím o té kulce, která mě v dětství minula.
Pronásleduje mě to celý život.
Letěla na mě a letěla
až konečně zasáhla.
Prostě jsem věděl, že je to něco hrozného.
Doktor mi řekl, že mám non-Hodgkinův žaludeční lymfom.
Je to velmi virulentní rakovina, která vás velmi rychle sejme.
Dobře.
Vzpomínám si, že jsem se Scottem chodil na první chemoterapie.
Pravděpodobnost, že zemře, byla dost vysoká.
Celé natáčení Smrt přichází do města proběhlo během mé léčby rakoviny.
Mohli jsme jít do CBC a říct: „Můžeme počkat šest měsíců?“
Ale přišlo mi, že mu to pomůže.
Se Scottem jsme to brali tak, že mnohem lepší bude, když stráví čas
děláním toho, co miluje nejvíc.
-Scotte? Kde jsme? -Ano.
Jsme v North Bay v Ontariu.
Připravujeme se na druhý den našeho natáčení Smrt přichází do města.
SMRT PŘICHÁZÍ DO MĚSTA 2009
Říkal jsem si: „Musím to udělat.
To by mohla být poslední věc, kterou kdy udělám.“
Klapka.
-Můžu začít znovu? -Jo.
Nebyli jsme si jistí, jak ho to ovlivní fyzicky,
jestli vůbec bude moct hrát.
Zpočátku to bylo zvláštní
a nevěděli jsme jak pomoci, když měl špatné chvíle.
Protože často propukal v pláč.
Nejsem dobrý v utěšování lidí,
takže jsem dělal kašpara a trochu jsem ho rozveselil.
Kevin, Scott a já jsme přebývali ve stejné skupině chalup
na jezeře Nipissing.
Všichni jsme jen seděli na pláži, pili, povídali si u ohýnku
a užívali si krásné večery.
Všechno se pokazilo.
Můj lýtkový sval asi vybuchl. Nemůžu ani chodit.
Dělali jsme show o smrti a já jsem byl smrtí pronásledován.
Hodně jsem brečel.
Byl jsem velmi smutný.
Bál jsem se. Bylo to děsivé.
Vzpomínám si, jak jsme zkoušeli a on přišel.
Měl na sobě klobouk a vypadal starší než teď.
Vzpomínám si, že šel a lehnul si na pohovku
a začal plakat
a já jsem šel za ním...
Omlouvám se.
Lehl jsem si s ním a objal ho a kolébal.
A řek jsem: „Ty nezemřeš.
Mark zemře, protože chlastá tolik vína.
A víš, kdo zemře?
Dave zemře, protože jeho exmanželka ho zabije.
A víš, co se stane Kevinovi?
Bouchne mu srdce při improvizaci.
Víš, jak umřu já? Upracuju se k smrti.
Zemřeš poslední.“
-A jsme tady. -Připraven?
Pojď sem.
Není lepší pocit
než přijít na pokraj smrti a vyhrát.
CHEMOTERAPIE DAYCARE BELL
-Zazvoň na zvonek. -A jedeme.
-Připraveni? -Jo.
GRATULUJEME
Rozbil jsem to.
Ty prostě nevíš
Myslím, že vysvětlím show
Jsme Kids in the Hall
TURNÉ K OPĚTOVNÉMU SHLEDÁNÍ 2015
Možná jste tu jen kvůli dešti
Brzy si myslím, že to vysvětlím
Jsme Kids in the Hall
Jejich odkazem je posílení vyděděnců a outsiderů,
aby byli proti autoritám.
Cítím se pyšný, že jsem Kanaďan, upřímně.
Mnoho jejich scén je nadčasových.
Nemyslím si, že to někdo dokázal tak jako oni.
Je pro mě šílené, že venku jsou děti,
které neznají Kids in the Hall.
Dal bych jejich intelekt a jejich talent proti komukoli
na světě.
Hráli jsme v klubu Rivoli
Lorne Michaels nás objevil
A nelíbili se mu tři z Kids in the Hall
Nejlepší z jejich prací jsou opravdu špičková úroveň komedie, tečka.
Myslím, že Kids in the Hall
budou považováni za jednu z největších skečových skupin všech dob.
My jsme show, o které ti říkal děda
Stárnoucí Kids in the Hall
Získejte jeho reakci!
Natočte jeho reakci.
-Řekni jim to. -Připraveno.
Kids in the Hall byli a jsou
nástupci Monty Pythona.
RESTART 2022
My nekončíme
Dokud jeden z nás nezemře
Nejspíš to bude Dave
Dobře, připravte se, prosím.
Pohyb kamery.
Obraz.
Co bude hrát na tvém pohřbu, Marku?
Bože, já nevím.
Marku, jedeme. Připravte hlínu. A... hlína.
To záleží. Bude na mém pohřbu mlha?
S největší pravděpodobností.
Seru na to. Tak jenom singl.
-Apalačské housle. -Jednu notu?
Hrající jednu notu.
Máme se rádi. To je klíč.
Nemohl bych nic z toho udělat, kdybyste mi nenapsali
ty malé, dokonalé roličky.
A máte ve svém životě velké štěstí, pokud najdete
dvě nebo tři osoby, se kterými si sednete.
Ale najít další čtyři lidi je zázrak.
Kids in the Hall jsou milostný příběh. Čtyři nejhorší lidé,
které bys kdy byl donucen milovat 40 let.
Já budu na Scottově pohřbu hrát T. Rex.
T. Rex?
-Metalového guru? -Tak jo.
Neznám tu písničku, ale pro mě to hodně znamená.
Ani nebudu mít pohřeb,
tak jen uspořádejte promítání Kachní polévky. A to je vše.
Pokračuj.
Na začátku, bylo všechno o tom: „Mohu tyto čtyři rozesmát?“
Kids in the Hall jsou mým publikem na celý život.
Všimněte si, že jsem tam dostal slovo „Publikum“.
Nejlepší jméno na světě.
Myslím, že moje by bylo: „Omlouvám se.“
-Za smrt nebo za tvůj život? -Za můj život.
Promiň.
Je to mnoho věcí. Jsou rodina, spása.
Jsou konec osamělosti
a nikdo mi nerozumí stejně jako ti čtyři. Nikdo.
Mám pocit, že teď máme pro sebe takový soucit. A...
Jo, ne, budeme to dělat, dokud budeme moct.
Střih, prosím.
Tohle není konec.
Ne, není to ani začátek konce.
Nejsi přítel.
Nejsi přítel, jsi předbíhač.
Říkají tomu restart, ale my to považujeme za šestou sezónu.
Tvorba televizní show je docela pěkná odměna pro všechny.
Nikde jinde takovou svobodu nemáme.
Zase jsme proti světu.
Jaké vzrušení!
Překlad titulků: Stanislav Vodička
Kreativní dohled Ludmila Vodičková