Ja taas jatkuu.
Mihin jäimmekään?
Ai niin. Taisi olla niin, että...
SAAT POTKUT
Teimme valtavasti töitä ensimmäisen kauden aikana.
Nyt ohjelma oli peruttu.
Ne paskiaiset! En voi uskoa, että sait potkut.
Kuulimme uutiset.
En tajunnut sitä heti.
"Ei, meidän on jatkettava hommia."
En voinut tehdä muutakaan.
Aloitetaan.
Ajele pääsi. Aloita alusta.
Homma on käynnissä, jäbä.
Oli järkytys, että ohjelma peruttiin ensimmäisen kauden jälkeen.
Mietimme, että mitäs nyt.
Tai murehdimme.
Epäjärjestystä ja murehdintaa.
Mietimme sitä pari kuukautta.
Kiitos.
Siihen aikaan CableACE-palkintoseremonia
oli iso juttu.
Kaapeli-tv oli nyt trendikäs...
CABLE ACE -PALKINTOSEREMONIA 1990
...verrattuna Emmyihin.
Saimme valtavasti ehdokkuuksia, kuten paras näyttelijä.
NÄYTTELIJÄ KOMEDIASARJASSA
Menimme Los Angelesiin.
Viimeinen viikonloppu viihdeteollisuudessa.
Gaala tuntui sairaalta pilalta.
"Me olemme täällä vain vetämässä kännit jatkoilla."
Voittaja on...
Voittaja...
Mark voitti kaikkien riemuksi.
"Siistiä" komediaryhmääkin se ilahdutti.
Sain parhaan näyttelijän pystin ohi Garry Shandlingin.
"Murskaan pääsi, Garry." Lepää rauhassa.
Näytä pysti hänelle.
-Kaksi viskiä jäillä. -Kyllä, kiitos.
Luulin, että se oli alan käytäntö.
Emmy-voittajat sanovat: "Sääli, että ohjelmamme peruttiin."
Se taisi saada Lornen kyseenalaistamaan perumisen.
Unohdin tietysti kiittää häntä puheessani.
Lorne keksi nopeasti, miten sarja saadaan jatkumaan.
Kiitos, hra Michaels.
Eipä kestä.
LORNE MICHAELS VASTAAVA TUOTTAJA, SATURDAY NIGHT LIVE
Tv:n perusajatus on,
mitä enemmän, sitä parempi.
Toista tuotantokautta seuraa pakosti kolmas.
On vaikea sanoa, miten se kasvaa, mutta potentiaali on näkyvillä.
Lorne lähti HBO:n juttusille.
Hänellä riitti rahkeet siihen.
Hän sai heidät uskomaan sarjaan.
TOINEN TUOTANTOKAUSI
Toisella tuotantokaudella skarppasimme.
Ensimmäistä kautta tehtiin 13 kuukautta.
Kalenterista näkee,
että kuukaudet eivät täsmää kalenterin kuukausiin.
Tajusimme, että sen on oltava lyhyempi.
Värväsimme käsikirjoittajia.
Se vähensi painetta ja työtaakkaa.
Vaikka käsikirjoittajat olivat loistavia, egomme kelpuuttivat
heiltä vain palasia jaksoihin.
Kun komediaa kirjoitetaan yhdessä,
se menee nokitteluksi.
PAUL BELLINI KÄSIKIRJOITTAJA/"MAN IN TOWEL"
Omaa visiota pusketaan herkeämättä läpi.
Ensimmäiseen luonnokseen rustataan miljoona korjausta.
Siitä muokataan uusi luonnos.
Kirjoitatko muka niin hyvää komediaa, että ansaitset palkankorotuksen?
-Tuota... -Sinähän kirjoitit tämän sketsin, eikö?
Kyllä.
Palkankorotuksen kinuaminen pomoltaan
on varmaan vanhin asetelma ikinä.
Tämä todistaa arvosi meille täällä Komedia oy:ssa.
KOMEDIA OY
Kilpailu ei rajoittunut vain siihen, kenen tuotoksia käytetään,
vaan myös koko ohjelman suunnasta väiteltiin,
koska jokaisella oli siitä näkemyksensä.
Miksi ihmiset pelkäävät sanaa "hintti" niin paljon?
Halusin muokata kulttuuria.
Homoista ei saanut puhua.
Varsinkaan komedian saralla.
Komedia oli heteromiesten hommaa.
Päätin olla ensimmäinen, sillä jonkun
se on tehtävä.
Aluksi olit homo, vai mitä?
-Kyllä. -Kyllä.
-Sitten olit ihan tosi homo. -Niin.
Sitten hän oli ärsyttävän homo.
-Joo. -Muistatko?
-Ei, Kevin, en muista. -Ja oletko nyt epähomo?
Jotkut Saturday Night Livessa...
MIKE MYERS KIRJOITTAJA/NÄYTTELIJÄ
...muistivat vain "sen homoryhmän",
johon vastasin: "Oletko tosissasi?"
Aika laiskaa.
Scott teki meistä tärkeitä.
Dave ja minä sen sijaan halusimme ohjelmasta mahdollisimman hauskan.
Se kertonee jotain ihmisyyden tilasta.
Paha!
Epäkohtelias ja paha!
Dave on puolikkaani.
Olimme Kids in the Hallin paras pari.
Kevin ja Dave ovat nykypäivän vaudeville-tyyppejä.
Heidän ideansa ja ajoituksensa ovat lyömättömiä.
Kerran tulin töihin ja kysyin: "Mistä kirjoitamme?"
"Kamaluudesta, jota teet muille."
"Siis mistä?"
"Siitä kun petät aina lupauksesi."
Meidän piti tavata kahdeksalta ravintolassa.
Missä luurasit?
Se unohtui,
mutta poden huonoa omaatuntoa siitä.
Älä selitä.
Olet petettyjen lupausten kuningas.
Olen alkoholistin lapsi ja haluan miellyttää.
Uskon lupauksiini,
kunnes tämä usko lopulta haihtuu. "Ei kai minun tarvitse."
Tykkään tilannekomiikasta.
Olen aina ylpeä kirjoittaessani hyvän premissisketsin,
mutta hahmot olivat juttuni.
Murskaan pääsi.
Markilla on parhaat ideat.
Hän on myös kaikista turhauttavin odottaessaan
erinomaisia ideoitaan. Näytä se leike.
Upea maatila!
Muistan hänen katselleen videoita kanoista,
kun hän kehitteli Chicken Ladya.
Olen Kananainen.
-Kananainenko? -Ja rakastan elämää.
Kaikki tiesivät Päänmurskaajan ja Kananaisen.
LAUREN ASH NÄYTTELIJÄ/KOOMIKKO
Niistä tuli osa ajan henkeä.
Murskaan pääsi.
Murskaan sinut.
Murskaan... Murskaan pääsi.
Minä myyn kenkiä!
En yleensä keksi hahmoja, vaan jonkin oudon idean.
Katsokaa!
Lentävä sika!
Hei vaan, kaikki.
Ulkoilma.
Vietin päiväni kehitellen ideoita.
Miten tuo tai se olisi parempi tai oudompi.
Nämä Davet mä tunnen, joo
"Davet mä tunnen" olisi pitänyt hylätä alkuunsa.
EDDIE IZARD NÄYTTELIJÄ/KOOMIKKO
Sen sijaan siitä tehtiin kokonainen sketsi.
Dave Capisano Häntä en tunne kovin hyvin
Nämä Davet mä tunnen, joo
Aivan huikeaa. Otetaan idea,
joka viedään liian pitkälle, ja kukaan ei enää voi ymmärtää miksi.
Me ollaan Davet, jotka hän tuntee, joo
Me ollaan Davet, jotka hän tuntee
Me ollaan Davet, jotka hän tuntee, joo
Me ollaan Davet, jotka hän tuntee
Vaikka koko porukka erosi toisistaan valtavasti,
heillä oli näkemys.
He olivat vankkumattomia.
DAN REDICAN TUOTTAJA, KIDS IN THE HALL
Oletteko ikinä vetäneet isäänne turpaan?
-Mitä? -Mitä sinä horiset?
Oletko vetänyt isääsi turpaan?
HBO sanoi, että "Ohjelmanne ei ole kovin yhtenäinen.
"Olisi hyvä, jos jokin sitoisi jaksot yhteen."
He tekivät sketsin, jossa he loivat kohtausta yhdessä.
HBO sanoi, että jokin vastaava jokaisessa jaksossa
yhdistäisi ohjelmaa.
Kids in the Hall vastasi: "Painukaa vittuun! Ja arvatkaa mitä?
"Ei käy, me lähdemme kalppimaan."
Olkaa hyvä ja istuutukaa, sir.
Olimme jatkuvasti tietoisia,
että emme saa myydä periaatteitamme.
Ulkopuolisille piti usein selittää,
että emme toimi niin.
Tiesimme, että tavallinen komedia toimii niin,
mutta emme me.
Heillä on "ja paskat" -asenne.
"Hauska on hauskaa. Haistakaa paska."
IVAN FECAN ENTINEN OHJELMAJOHTAJA, CBC
Oli vaikea ennustaa, mitä he tekisivät.
Se oli osa jännitystä ja hauskuutta.
Mitä tuo paha mies tekee lemmikkiaasilleni?
Tuo ei ole vain paha mies, poikani.
Tuo on Hitler.
Tv-yhtiössä sketsistä sanottiin:
"Hitler saa panna aasia, mutta aasin on oltava elossa."
Ihan totta.
-Pitäkää se hengissä. -Kyllä ja...
Eli Hitler panikin lemmikkiaasia kuolleen aasin sijaan.
-Mikä on pahempaa. -Paljon.
Paljon pahempaa.
Täältä tullaan, East York.
Etobicoke.
-Scarborough! -Bolton.
-Mississauga. -Brampton.
-Bramalea. -Pickering.
-Mississauga uudestaan. -Tottenham.
He halusivat olla uskottavia.
Mutta he olivat vaihtoehtoisuutensa takia
myös todella hyviä viihdetaiteilijoita.
Rakastan samaa tyttöä kuin ystäväin
Mutta rakkautta hän ei taida yhtä hyvin
Vitsejä tuli liukuhihnalta.
Näin eilen hyvän elokuvan.
Se näytettiin Late Show'ssa.
Se oli...
Mikäs se olikaan...
Osasta sketsejä tulee klassikoita kuten Citizen Kanesta.
-Citizen Kane. -Psyko!
Kertoiko se hullusta motellinpitäjästä, joka murhaa naisen suihkussa?
Ei, minähän juuri sanoin. Se kertoo sanomalehtipohatasta.
-Hänellä oli Rosebud-niminen reki... -Siinä tapauksessa se ei ollut Psyko.
Se ei ollut Psyko.
-Se oli Citizen Kane. -Ei, se oli...
Se oli tyypillistä Keviniä ja Davea.
Kaikki perustuu rytmille ja turhautumisten sarjalle.
-Minä maksan. -Anna minun hoitaa.
Haluan muistaa tämän
-Ole hyvä. -Istu alas!
Kevinilläkö napsahtaisi?
Se oli hauskin asia, jonka olen nähnyt.
Sinä tarvitset hautausurakoitsijan!
Siitä saa tyydytystä, minkä vuoksi se on parempi kuin Kuka on ykkösellä?
He ovat niin huolellisia,
että heidän katsomisensa pitää nöyränä.
Sitä luulee olevansa varma esiintyjä, ja he palauttavat
maanpinnalle.
He paransivat vuosi vuodelta.
KOLMAS KAUSI
Brian, mitä teet isäsi lompakolla?
Kunhan etsin Barb-tädin puhelinnumeroa.
Olin vihainen 20-vuotias.
FRED ARMISEN KOOMIKKO
Kids in the Hall koomikkoryhmänä
kuvasteli X-sukupolvea.
Olin fani.
Sika! Kyljys!
Fanitukseni ei alkanut tietystä sketsistä.
Koko sarjassa oli oma tunnelmansa.
X-sukupolveen kuuluu ulkopuolisuus.
JANEANE GAROFALO NÄYTTELIJÄ/KOOMIKKO
Oletteko pilvessä? Vedättekö piriä tai jotain?
Käytättekö huumeita? Imppaatteko liimaa?
Sketsien välimusiikissa ja heidän käyttämässään
mustavalkoisessa 8 mm:n filmissä on alt-rock-fiilistä.
Voitko allekirjoittaa rintamerkkini, niin saan koko sarjan täyteen?
-Hyvä on. -Olette mahtavia.
-Olette huippuja. -Totta kai olemme.
Tiedänkin sinut. Olet Kids in the Hallista, vai mitä?
Identifioiduin X-sukupolveen kovasti.
Se saattoi johtua myös musiikista, grunge-liikkeestä.
Meidät luullakseni miellettiin grunge-liikkeen huumoriosastoksi.
Muutin Seattleen 1990-luvulla, joten olin keskiössä.
90-luvulla asiat synkkenivät.
-Löytyykö pilveä? -Ei, mutta pollea löytyy.
Pilvi riittäisi...
Opettele uuden maailman tavoille, jäbä.
Kids in the Hall tiesi, että "tätä me olemme".
Se kolahti ihmisille.
-Upea esitys. -Taisit nauttia siitä.
-Se oli upea. -Niinkö? Vetosiko
se nuoruuden aistikkuuteenne?
Joo. Se oli tosi hauska.
Paitsi ne hinttijutut.
Kids in the Hall oli mukana
muutoksessa erityisesti homouden näkökulmasta.
Siihen aikaan homous oli yleisesti vain käsitteellistä.
Nyt on happy hour,
eli yksinpuhelun aika.
Kerääntykää ympärille, pojat.
Buddy Colen näytteleminen oli tärkeää.
Jos joku näytteli homoa,
kyse oli aina homojen käytöstä pilkkaavista heteroista.
Ikinä ei kuvattu homoa, joka korostaisi feminiinisyyttään ylpeänä.
Buddysta tuli voimallinen ase.
Hahmo pystyi sanomaan asioita,
joita näyttelijä tai käsikirjoittaja ei tohtisi sanoa.
Ikään kuin sanoisi, että Paholainen on hintti.
Ehkä Jumala on siksi homofoobikko.
Buddy Cole loukkasi monia. "Ei noin voi sanoa."
He eivät voineet uskoa, että homo mies
näyttelisi sellaista hahmoa häpeilemättä.
AIDS oli jotain, joka tapahtui muille.
Mutta Magic Johnsonin myötä tajusin, että se voi tapahtua myös minulle.
Me teimme AIDS:ista pilkkaa.
AIDS oli jatkuvasti mielessäni.
Tee komediaa, älä saa AIDS:ia.
Päämääräni oli vain välttyä AIDS:ilta.
PALJASTUS! TÄMÄ SEKSIKÄS BLONDI TARTUTTI AIDSIN MAGICIIN
Muistan sen olleen todella tärkeää meille.
Oli painavaa, että olin hetero, joka
suuteli Scott Thompsonia
huulille keskellä AIDS-kriisiä.
AIDS oli vielä kuolemantuomio ja vaikea puheenaihe
hyvin monelle.
Mikä oli nimenomaan se syy, miksi he käsittelivät asiaa.
Buddy Cole ei ollut lempijuttujani.
Nykyään voin sanoa, että hän ei ole...
MICHAEL MUSTO JOURNALISTI/BON VIVANT
...stereotyyppinä kovin kaukana minusta.
Sitä paitsi moni hänen sanomansa asia pitää paikkansa.
Anna maila tänne.
Mutta sinähän olet mies.
Leimat.
Komedia onnistuu silloin, kun se saa ihmisille epämukavan olon.
Kunhan se naurattaa loppuja heistä.
Ohjelma on tänäkin päivänä väkevä. Joku on avoimesti homo,
millä leikitellään.
Hahmolla tehtiin asioista surrealistisia,
mikä oli kaunista.
Buddy on alfa-kuningatar.
Hän ei ole ikinä ivan kohteena, vaan voittaa aina.
Kunnari!
Pidä tätä. Tulen kohta takaisin.
NELJÄS KAUSI
Neljäs kausi on elokuvasketsiemme paras kausi.
Ryhmän jäsenten visiot ja kunnianhimo
kasvoivat räjähdysmäisesti
kykyjen luonnollisen kasvun myötä.
JIM BIEDERMAN TUOTTAJA, THE KIDS IN THE HALL
Heidän tyylinsä kypsyi ja visionsa kasvoivat.
Varastimme nuoruuden vaikutteistamme.
KELLY MAKIN OHJAAJA, THE KIDS IN THE HALL
60-luvun italialaisista elokuvista,
Coenin veljeksiltä, David Lynchiltä.
Oletko jo lähdössä?
Anna syy jäädä.
Tuo kelpaa.
Poikki!
Se oli fantastista. Kokeilimme uusia perspektiivejä, tyylejä,
tunnelmia ja näyttelymenetelmiä.
Muistan Kananainen-sketsin,
jossa hän tapasi äitinsä.
Se oli hänelle tärkeää.
-Oletko kunnossa, rakas? -Kyllä, alan muistamaan.
En ollut tajunnut, että komediahahmolla
voisi olla ulottuvuuksia sketsissä.
Mikä tuo on?
Heidän kokeilunsa olivat outoja ja upeita.
Ikään kuin minielokuvia.
Ohjelmasta tuli erittäin kallis, sillä pyrimme toteuttamaan sen,
mitä käsikirjoittajien kynästä syntyi.
Lakipiste oli "Rakkautta ja makkaroita",
joka oli Brucen projekti.
Katsoin paljon outoja Tarkovskyn elokuvia.
Sen myötä halusimme
painottaa tyyliä.
Se kertoo kummallisesta hahmosta, joka työskentelee makkaratehtaalla.
Käytin paljon viittauksia.
Siinä oli Delicatessenia, David Lynchiä
ja näkemiäni itäeurooppalaisia elokuvia.
Se oli hyvin visuaalinen pätkä, jossa oli niukasti dialogia.
Pidän siitä, koska siinä ei ole ainuttakaan vitsiä.
Siinä on pari naurukohtaa. Se kun Scott huutaa: "Makkaroita!"
Makkaroita!
En tiedä, mitä muut ovat siitä mieltä.
Se oli kamala.
Käytimme siihen kaksi kuvauspäivää, mikä
oli poikkeus.
Lavastajat käyttivät valtavasti rahaa
ja resursseja
sketsiin, jossa ei ollut ensimmäistäkään vitsiä.
Vihasin sitä.
Se on nerokas.
Upeasti kuvattu.
Kyyninen versio oli, että se tehtiin ohjaajan portfoliota varten.
Ajattelin tarvitsevani ammatin kaiken loputtua,
ja se vaikutti hauskalta ammatilta.
Olin mulkku.
Sanoin: "Lähden vetämään, jos en saa ohjata ensi vuonna."
VIIDES KAUSI
Viidennellä kaudella oli jännitteitä.
Bruce halusi ehdottomasti ohjata.
Scott halusi oman puolituntisen show'nsa,
jonka hän sai neuvoteltua.
ALPPIMAJA 2000
Tervetuloa Alppimaja 2000:een,
pohjoiseen kotiini kaukana kotoani.
Tässä vaiheessa kaikilla oli omat tavoitteensa.
Ryhmän yhtenäisyys alkoi rakoilla.
Oli yhä vaikeampaa löytää yhteinen sävel.
-Anna tulla! -Hoidelkaa tuo paskiainen!
"Minä teen tämän, joten peru sketsisi, jotta voin tehdä sen."
Sellainen oli jatkuvaa.
Karjuimme ja solvasimme toisiamme,
ihmiset lähtivät ovet paukkuen.
Scott oli siinä hyvä äkkipikaisuutensa ansiosta.
Mark ja Bruce olivat siinä loistavia.
Bruce oli raskas.
Hän halusi kontrolloida.
Minä intin aina. "Minun tavallani. Olen parempi. Enemmän kohtauksia."
Minä ja Bruce syljimme toistemme päälle.
Nyrkkitappelu oli lähellä, koska hän on nokkava mulkku.
Ja niin minäkin omalla näätämäisellä tavallani.
Meillä ei ollut hyvää päätöksenteon mekanismia,
mikä oli uuvuttavaa.
Viihdeteollisuuden raskain ala on sketsikomedia,
eikä mikään ole yhtä raskasta
kuin se, että viiden ihmisen on oltava yksimielisiä kaikesta.
Olin niin stressaantunut,
että korvissani soi mennessäni iltaisin nukkumaan.
Olimme televisiossa, kiertueilla ja kirjoitimme. Herkeämättä.
Emme kyenneet siihen henkisesti enää.
Pidimme kokouksen, jossa otettiin
esille lopettaminen.
Emme tienneet, kuinka kauan kestäisimme.
Halusin ainoana tehdä vielä kauden,
koska loin hahmoja.
Loin alati oudompia ja yksityiskohtaisempia hahmoja,
joista moni oli nähty upeissa sketseissä. Minulla oli energiaa.
Mutta ei kunnianhimoa.
Mark halusi jatkaa,
mutta muut eivät.
"Emme pysty tähän enää."
-Anteeksi kuinka? -Lopeta!
Minulle tulee tätä ikävä.
Päätös lopettamisesta kauden jälkeen
oli valtava helpotus.
Aloimme nauttimaan taas.
Tuntui kuin henki kulkisi taas.
Tiesimme, että upea vaihe oli lopussa
ja että olimme tehneet hyvää komediaa.
Minua ei saatu hiljennettyä.
Sanokaa: "Jee!"
Siirrymme tv-studioon Torontoon,
missä Kids in the Hall kuvasi viimeistä jaksoaan.
SARJAN PÄÄTÖSJAKSO 1994
Viisi minuuttia esitykseen.
-Viisi minuuttia. -Selvä.
Liikettä.
Kaunis asia sanoa.
Pidetään kunnon show.
Tämä ei ole loppu.
Ei edes lopun alku.
Ehkä silti alun loppu.
Päätösjakso oli koskettava. Se tehtiin hyvin teatraalisesti.
Vaadimme kaikkia palauttamaan turvakorttinsa,
kahvimukinsa
ja peruukkinsa.
-Mitä... Tuo on aivan... -Adiós.
Unohdin kenen idea se oli.
Se oli loistava.
Siinä sanottiin paljon nopeasti.
-Moikka! -Moikka!
Se oli koskettavaa.
JIM BIEDERMAN TUOTTAJA, THE KIDS IN THE HALL
Se oli järkyttävää.
Sitä tajusi: "Voi helvetti, tämä oli tässä."
Se oli surullista. Silmäni kostuvat.
Toiset itkivät, toiset syleilivät, ja minä taas...
Minä olin vain turta. Niin minä teen.
THE KIDS IN THE HALL TV-SARJA 1989-1995
Luojan kiitos tämä loppui viimein.
Katseemme oli jo tulevaisuudessa.
Parempi takoa, kun rauta on kuumaa.
Halusimme noudattaa Pythoneiden esimerkkiä.
Sketsiryhmistä Monty Python oli ainoa malli.
He tekivät pari kautta televisiosarjaa
ja julkaisivat välillä elokuvia.
MONTY PYTHONIN BRIANIN ELÄMÄ
MONTY PYTHONIN ELÄMÄN TARKOITUS
Me pidimme kaikki lomaa sarjan päätyttyä.
Lomien jälkeen pyörittelimme ideoita elokuvalle.
Olimme yhä liian uupuneita
ja jouduimme ensimmäistä kertaa huolehtimaan siitä,
mitä ihmettä tekisimme seuraavaksi.
"Entä jos tämä ei toimi?"
Minulla oli pieni lapsi ja vaimo raskaana.
Säästöni hupenivat uhkaavaa tahtia.
Sain tilaisuuden osallistua NewsRadion pilottijaksoon.
Olimme esiintymiskiertueella, ja NewsRadion
pilotin takia yksi esityksistä oli siirrettävä New Yorkissa.
Tarjouduin hyvittämään peruutetut liput.
Emme olleet ymmärtäväisiä.
"Saako ryhmästä noin vain lähteä sooloilemaan?"
Olimme nuoria ja ärhäköitä.
Minä ja Dave olimme parhaat ystävät.
"Jos ryhmä hajoaa, jatkamme kahdestaan."
Kevin vaati,
että jätän osallistumasta pilottiin.
"Tuo on järjetöntä. Minähän osallistun."
Pelkäsin mennä käsikirjoittajien tapaamiseen Kids in the Hallin kanssa.
Elokuvan kohdalla olinkin
Markin ja Brucen kanssa samaa mieltä.
Dynamiikka muuttui takiani.
Minä olin ongelma.
He eivät olleet kirjoittaneet yhdessä.
Keskustelimme paljon siitä, mitä teemme
ja miten pidämme päämme,
kun teemme Hollywood-elokuvaa.
Pidin käsikirjoituksesta.
Mutta siitä puuttui jokin koukku, jolla elokuvastudio
saadaan innostumaan.
Paramount ei hyväksynyt käsikirjoitustamme.
Emme saaneet lupaa tehdä niin kuin halusimme.
Kirjoitimme monta luonnosta.
Paramountin määräajat olisi pitänyt unohtaa,
mutta minua ei kuunneltu,
koska olin osallistunut NewsRadioon.
Kinastelimme kaikesta,
eikä ideoitani otettu käsikirjoitukseen.
Päätin ottaa etäisyyttä projektiin,
koska en halunnut olla heidän lähellään.
Managerimme sanoi: "Elokuvaa ei tehdä,
"Paramount ei pidä kässäristä."
Mutta emme saisi korvausta, jos emme allekirjoita sopimusta,
joten päätin allekirjoittaa.
Sitten Lauren puhui Paramountin ympäri.
Daven suhtautuminen oli yllätys.
Ajattelin, että jos Paramount antaa tilaisuuden, tietysti se otetaan.
Hän kuitenkin kieltäytyi, ja juristit tulivat kuvioon.
Meidän oli haastettava hänet oikeuteen, jotta hän tekisi elokuvan.
Tuntuiko se petokselta vai...
Se ei vain tuntunut siltä, vaan oli sitä.
-Ja kamera käy! -Kamera käy!
Joo. Wayne, moi moi.
Wayne, moi moi, kultsi.
Se oli kamalaa.
Välimme olivat etäiset.
Muut viihtyivät toistensa trailereissa,
mutta Daven traileri oli kaukana.
Kukaan heistä ei käynyt siellä.
Kevin ja Dave eivät tulleet toimeen.
Heidän välinsä olivat poikki.
He sanoivat kamalia asioita toisilleen ja minä Davelle.
Homma meni rumaksi.
Todella rumaksi.
En haluaisi kommentoida Dave Foleyn tilannetta,
joka on varsin vakava.
Korviinne kantautuneet huhupuheet eivät pidä paikkaansa,
-mutta se on hyvä. Kukaan... -Se on hyvä.
Kukaan ei ole lähtenyt ryhmästä. Naurettava väite.
-Naurettava. -Olemme viisi iloista kaverusta.
Eikö ole kastiketta?
Minä ja Dave puhuimme Brain Candyn tuotannon
aikana ainoastaan kameran edessä.
Se ei haitannut työskentelyä.
Kameran pyöriessä kaikki meni moitteetta.
Dave oli ollut minulle kaikista tärkein ryhmän jäsen.
Tuntui ikävältä tehdä komediaa siinä tilanteessa.
Elokuva koski masennusta,
ja sen tunnelma läikkyi myös oikeaan elämään.
Kaikilla oli paljon meneillään omassa elämässään,
mikä vaikeutti asioita huomattavasti.
Vaimoni jätti minut pari kuukautta sitten tämän elokuvan takia.
Se on vaivannut minua öisin.
Podimme kaikki masennusta.
Minun veljeni kuoli.
Hän teki itsemurhan.
Elokuva auttoi saamaan ajatukset muualle,
mutta olin rikkinäinen.
-Sammuta se. -Miksi? Teen työtäni.
Koska potkaisen tuon perkeleen kapineen meren pohjaan.
Voi jumalauta, täällä on liikaa porukkaa.
Tähän asti tämä on ollut yhtä juhlaa. Joskus sattuu huono päivä kohdalle.
Vitsi on, että jokainen päivä on ollut huono.
Teimme niin paljon hommia, että se ei ollut hauskaa.
Sanoin Kevinille: "Ei ole sen arvoista, vaikka
"elokuva tuottaisi sata miljoonaa."
Taloudellisesti se oli katastrofi.
Niin myös kriitikoiden mielestä.
Pari kriitikkoa rakasti sitä, loput vihasivat syvästi.
Ikään kuin ottivat sen henkilökohtaisesti.
Tämä oli surkea elokuva!
Kamala! Hirveä! Typerä! Idioottimainen!
Ikävystyttävä! Kivulias!
Vastaanotto sai meidät miettimään lopettamista.
Munaamista on vaikea sulattaa.
Sitä ei halua kokea ikinä uudestaan.
Siinä tilanteessa ryhmää oli vaikea nivoa uudestaan yhteen.
Kun ryhmä miehiä setvii välejään, se menee todella oudoksi.
Meistä ei kukaan ymmärtänyt,
että olimme osa ryhmää, joka oli meitä suurempi.
Siihen mennessä olimme olleet läheisiä jo vuosikymmenen.
Lähtöhalut olivat luonnollisia.
Olin hukassa.
Se oli varmaan elämäni vaikein asia.
Päiväni ryhmässä olivat luetut,
ja ne olivat jo ennen Brain Candya.
Toivotin kaikille hyvää jatkoa.
Asiat ovat nyt tällä mallilla.
The Kids in the Hall on mennyttä.
Hei, kaikki.
Älkää hätäilkö.
Kunhan murskaan päänne.
Tänä isänpäivänä Comedy Central viettää 12 tuntia
The Kids in the Hallin parissa.
Comedy Central esitti sarjasta maratoneja,
mikä auttoi valtavasti.
Sitä myötä ihmiset kiinnostuivat ohjelmasta Yhdysvalloissa.
Vaikka he eivät ole omaa vertamme, rakastamme heitä kuin olisivat.
Katso Father's Day with The Kids,
12 tunnin maraton kesäkuun 21. päivästä alkaen.
Sarja löysi yleisönsä nuorista ja opiskelijoista.
DAVID HIMMELFARB JURISTI JA MANAGERI, THE KIDS IN THE HALL
He polttivat pilveä ja katsoivat jaksoja.
Pidän sitä sisällä.
Comedy Central toi meille aivan uuden yleisön.
Löysin sarjan Comedy Centralista.
ERIC MCCORMACK NÄYTTELIJÄ
Mark oli vampyyri, joka toi Scottin kotiinsa
ja ilmeisesti suunnitteli panevansa häntä.
Scott ei hoksannut, mitä tapahtuu.
Kun hän viimein hoksasi, hän sanoi:
"Minä sitten..."
En tee mitään.
-Kai sinä laukeat? -Joo.
Hyvä juttu!
Mietin siinä...
"Mitä helvettiä?
"Näkevätkö muut saman kuin minä?"
Laitoin makuuhuoneen televisiosta The Kids in the Hallin.
Katsoin sitä
suu auki 16-vuotiaana.
JAY BARUCHEL NÄYTTELIJÄ/KÄSIKIRJOITTAJA/OHJAAJA
Minähän en levitä jalkojani ruusuille.
Ei helvetti!
He rikkoivat rajoja!
Tuolla menee nahkalesbo, jolla on nännilävistykset.
Hei!
Tuolla on nahkamies, jonka perse näkyy.
Ja tuolla on domina orjineen.
Katsoin sitä nuorena homoseksuaalina.
MAE MARTIN KOOMIKKO
Se oli tajutonta.
He olivat anarkistisia, kapinoivia ja määrityksiä rikkovia.
Se räjäytti pienen tajuntani.
Ensimmäisiä tekojani netissä oli etsiä sarjasta tietoa.
Ohjelmalla oli keskustelupalsta
nimeltään "alt.TV.kids-in-hall."
TAVIE PHILLIPS SOME-PÄÄLLIKKÖ, THE KIDS IN THE HALL
Meillä oli oma puhetapa ja osasimme vuorosanat.
BRAIN CANDY ON PARASTA!!!
Toivoimme, että he eivät hajoaisi.
Ihmiset yhä katsoivat heidän ohjelmaansa
ja puhuivat siitä.
JOS HE EIVÄT PALAA YHTEEN, HYPPÄÄN SILLALTA ALAS.
Hiljaisuutta!
Jokainen menestyi.
Dave oli NewsRadiossa.
Hän oli show'n tähti.
Itse olin mahtavassa Larry Sandersissa.
Bruce ohjasi elokuvia.
Mark oli mukana Saturday Night Livessa.
Kevin oli animaatioissa.
Ihan eri juttuja kuin Kids in the Hall.
Meistä oli tullut
kultti, joka vieri ääneti eteenpäin.
Olimme kuulemma Saturday Night Liven
jälkeen Comedy Centralin katsotuin sarja.
Menin aivan ymmälleni.
Kevin ja Scott asuivat silloin L.A:ssa.
Soitin Kevinille parantaakseni välimme.
Sitten aloimme hillumaan Scottin kanssa.
Hyvät herrat...
Isäni oli saanut sydänkohtauksen. He kysyivät:
"Ryyppääkö hän vielä?"
Vastasin, että "kippailukäsi toimii yhä."
Se nauratti kaikkia.
Itse ymmärsin silloin,
että pystymme tähän.
Sen myötä aloimme varovasti jälleen lähentyä.
Kids in the Hallissa on jotain erityistä.
He eivät löydä vastaavaa kemiaa mistään muualta.
Niinpä soitin heille.
"Valtuuttakaa minut etsimään teille tarjous."
Meillä oli puhelinkokous ennen kiertuettamme.
Scott, jolla on maailman paskin bisnestaju,
sanoi: "Emme kai yritä tehdä tällä rahaa?"
Minä ajattelin, että rahan tekeminen ei kyllä olisi pahitteeksi.
Puhelun lopuksi hän tietysti sanoo: "Luulin, että tästä tienaisi paremmin."
Katsokaa valokeilaan. Hyvältä näyttää.
Liput myytiin heti.
THE KIDS IN THE HALL TAMMIKUUN 21. JA 22. PÄIVÄ, 2000
Comedy Central myi liput hetkessä loppuun.
Äitini ilmoitti,
että hänellä on liput esitykseen Massey Halliin.
Siellä oli sähköinen tunnelma.
Yleisö oli kirjavaa, homoseksuaalia, nuorta ja päheää.
Se oli maailman siistein juttu.
Tiesin jo silloin,
että haluan koomikoksi ja esitys vain vankisti päätöstäni.
Vetäkää hyvä show.
VÄISTÄ
The Kids in the Hall oli aina hyvä livenä.
Itse asiassa he olivat parempia lavalla kuin filmillä.
Se, että he lähtivät yhdessä kiertueelle vuonna 2000,
oli tietysti jännittävää.
Tajusin silloin,
että heillä on mielettömästi faneja.
SAMAT NAAMAT, UUDET MEKOT 2000
Ymmärsimme vasta kiertueella,
kuinka suosittuja meistä oli tullut.
Jättäkää tämä mukava homo rauhaan.
Anteeksi, herra. Oletteko kunnossa?
Lähde kalppimaan, ilonpilaaja!
Kathie!
Helppo mukiloida, vaikea tappaa.
Regille.
Kiertue oli huikea.
Havahduimme suosiomme määrään.
Se oli hauskaa!
Esityksissä oli rock-konsertin energiaa.
Yleisö näytti käsimerkkejä ja karjui.
"Terve Saatana!"
Kuin Iron Maiden.
Heillä oli vieläkin ihan helvetisti asennetta.
Koomikot yleensä soittaisivat mieluummin rock-bändissä.
Rock-bändit yrittävät olla komediaryhmiä.
Se oli hullua.
Olemme olleet koukussa siitä asti.
Ja lapsenlapseni Janey...
Onko Janey kuollut?
-Mitä piditte esityksestä? -Huikea.
Me kolme näimme heidät täällä vuonna 2002.
Kuinka vannoutuneita faneja olette?
Omistamme kaikki saatavana olevat DVD:t.
Se oli suurin kokoelma friikkejä ja nörttejä ikinä.
Menimme kaupungista toiseen,
ja jokaisessa kaupungissa oli samaa porukkaa yleisössä.
Goottitytöt isäsuhteineen.
Nelikymppiset.
-Kummajaiset. -Niin.
Sinne tuli ulkopuolisia,
ja meitä on paljon.
Sketsikoomikoita. He ovat dorkia luusereita.
He ovat nörttejä.
Kids in the Hallin myötä suhtautuminen sketseihin muuttui.
Vuonna 2000 aloittamamme kiertueet,
joita oli useita,
lähensivät meitä enemmän kuin tv-sarja.
Pidämme toisistamme enemmän kuin koskaan.
Juuri nyt meillä menee loistavasti.
Kolmas kiertue koostui täysin uusista sketseistä,
sillä emme halunneet jumahtaa.
Se oli parhaita esityksiämme.
Tiesimme, että sketsit olivat hyviä.
Niitä voisi kirjoittaa lisää.
Death Comes to Town juontui siitä.
Helvetti taisi jäätyä. He ovat palanneet.
Aika dramaattista.
Olimme synkkiä koomikkoja. Onko kuolemaa synkempää?
Se lienee pakkomielle meille.
Toivottavasti viimeiset sanani eivät ole
"rakastan sinua", vaan vitsi.
Pitäkää talo pystyssä.
Me emme jätä sinua.
Älkääkä korvatko minua.
Kuolema huvittaa, koska se tekee kaiken muun tyhjäksi.
Kuoleman pitäisi muistuttaa kaikkia,
että kaikki muu elämässä on täysin absurdia ja merkityksetöntä.
Ajattelen sitä paljon.
Anteeksi, jos tarina kuolemastani ja uudelleensyntymästäni pitkästytti sinua.
Ehkä kiinnostuisit siitä, jos siinä olisi tissejä.
-Kuolema ja tissit kelpaavat. -Hetkinen.
Elämän lopullinen vitsi on kuolema.
Vitsin kärki.
Hyväksyin jo pienenä,
että emme tiedä, mitä tuleman pitää.
BRAMPTON CENTENNIAL -LUKIO
Kahdella automaattikiväärillä aseistautunut nuori asemies kulki
koulun käytävillä ampuen kaikkea liikkuvaa.
Jouduin keskelle kouluammuntaa poikana.
Kymmenen minuutin kuluessa opettaja, oppilas ja asemies kuolivat,
ja 14 oppilasta haavoittui.
Ensimmäistä vuottaan opettanut Margaret Wright
murhattiin.
Sen teki poika takanani.
Kouluammunta muokkasi hänen lapsuuttaan.
Kouluammunnasta täytyy syntyä valtava trauma.
Ne eivät olleet kovin yleisiä silloin, ja se järkytti.
En usko, että traumasta pääsee koskaan yli.
Kun kuvasimme Death Comes to Townia,
minulla oli vatsakipuja.
Mietin jatkuvasti sitä luotia, joka ei osunut minuun.
Se ikään kuin seuraa minua koko elämäni läpi.
Se seuraa ja seuraa
ja lopulta osuu.
Tiesin, että se on jotakin kamalaa.
Lääkäri kertoi, että minulla on non-Hodgkin-lymfooma.
Se on pahanlaatuinen, ärhäkkä syöpä.
Selvä.
Olin Scottin mukana ensimmäisissä kemoterapioissa.
Hänen kuolemansa todennäköisyys oli suuri.
Death Comes to Townin kuvausaikataulu sovitettiin kemoterapioihini.
CBC olisi varmaankin antanut meille lisäaikaa,
mutta se tuntui väärältä. Kuvaukset ovat piristysruiske.
Scott ja me muut olimme sitä mieltä, että on parempi käyttää
aikamme tehden sitä, mitä rakastamme.
-Scott. Missä olemme? -Niin.
Olemme Ontarion North Bayssa.
Valmistaudumme Death Comes to Townin toiseen kuvauspäivään.
Minä koin, että tämä on tehtävä,
sillä se saattaa olla viimeinen tekoni.
Voit aloittaa.
-Voidaanko ottaa alusta? -Kyllä.
Hoidon fyysinen vaikutus oli epävarma.
Pystyykö hän esiintymään?
Se oli alkuun outoa.
Emme tienneet, miten auttaa häntä huonoina hetkinä.
Hän itkeskeli usein.
En osaa lohduttaa ihmisiä,
joten yritin olla hauska, mikä toimi.
Kevin, Scott ja minä majoituimme samoissa mökeissä
Lake Nipissingillä.
Vietimme rannalla aikaa juoden ja jutellen tulen äärellä.
Meillä oli hauskaa.
Kaikki meni pieleen.
Pohjelihakseni petti, enkä voinut edes kävellä.
Teimme ohjelmaa kuolemasta, ja kuolema vainosi minua.
Itkin paljon.
Olin surullinen.
Minua pelotti.
Muistan, kun hän tuli harjoituksiin.
Hänellä oli hattu ja hän näytti vanhemmalta kuin nyt.
Hän meni makaaman sohvalle
ja rupesi itkemään.
Menin hänen luokseen ja...
Anteeksi.
Menin makaamaan hänen vierelleen ja pidin häntä sylissäni.
Sanoin: "Sinä et kuole.
"Mark kuolee, koska hän valittaa viinin laadusta ravintoloissa.
"Ja tiedätkö kuka muu?
"Dave, hänen ex-vaimonsa toimesta.
"Tiedätkö, mitä Kevinille tapahtuu?
"Hän saa improvisoidessaan sydänkohtauksen.
"Entä minä sitten? Minä raadan itseni hengiltä.
"Sinä kuolet viimeisenä."
-Sitten mennään. -Oletko valmis?
Tule tänne sieltä.
Ei ole suurempaa tunnetta
kuin kohdata kuolema ja voittaa se.
KEMOTERAPIAKELLO
-Soita kelloa! -Tästä lähtee.
-Oletteko valmiina? -Kyllä.
ONNEKSI OLKOON
Rikoin tämän.
Sitä ei voi tietää
Ehkä on parempi selittää
Me ollaan Kids in the Hall
JÄLLEENNÄKEMISKIERTUE 2015
Ehkä oot täällä sateen vuoksi
Pian minä selitän sen
Me ollaan Kids in the Hall
He antoivat äänen erilaisille ja ulkopuolisille sekä vastustivat
auktoriteettia.
He tekevät kanadalaisuudesta parempaa.
Moni sketsi on ajaton.
Kukaan ei ole kyennyt samaan kuin he.
On hassua, että moni nuori
ei tunne Kids in the Hallia.
Heidän älykkyytensä ja kykynsä vertautuvat keneen tahansa
maailmassa.
Esiinnyimme klubilla nimeltään Rivoli
Lorne Michaels löysi meidät
Eikä pitänyt kolmesta meistä
Heidän tuotoksensa ovat komedian parhaimmistoa.
Kids in the Hallia
tullaan pitämään yhtenä parhaista komediaryhmistä koskaan.
Isoisäsi on kertonut meistä
Vanhat Kids in the Hall
Kuvaa hänen reaktionsa!
Tallenna hänen reaktionsa.
Kerro heille.
Kids in the Hall olivat ja ovat
Monty Pythonin manttelinperijöitä.
PALUU 2022
Me emme lopeta
Ennen kuin joku kuolee
Varmaankin Dave
Valmiina.
Kamera liikkuu.
Kuva.
Mitä hautajaisissa soitetaan, Mark?
En tiedä.
Mark, sinun vuorosi. Multa valmiiksi.
Riippuu. Onko hautajaisissani sumua?
Varmaankin.
No hitto. Siinä tapauksessa
-Appalakkien viulua. -Yhtä nuottia?
Yhtä nuottia.
Rakastamme toisiamme. Se merkitsee.
En olisi kyennyt tähän, jos te ette olisi kirjoittanut minulle
kaikkia niitä upeita rooleja.
Ihminen on onnekas, jos hänellä on kaksi tai kolme
hyvää ystävää elämässään.
Neljä on ihme.
The Kids in the Hall on kamalan ihmisten rakkaustarina,
joita on pakotettu rakastamaan 40 vuotta.
Esitän T. Rexiä Scottin hautajaisissa.
T. Rexiäkö?
-"Metal guru, is it true"? -Niin se taitaa olla.
En edes tunne kappaletta.
En edes halua hautajaisia.
Riittää jos näytätte Neljä naurettavaa naapuria.
Jatkakaa vain.
Alussa mietin, miten saan nämä neljä nauramaan.
Kids in the Hall on elämäni yleisö.
Huomaa, miten ujutin sanan sekaan.
Audience oli paras nimi ikinä.
Omani on varmaan "anteeksi".
-Kuolemastasi vai elämästäsi? -Elämästäni.
Anteeksi.
He ovat monta asiaa, perhe ja pelastus.
He päättävät yksinäisyyden,
eikä kukaan ymmärrä minua kuin he. Ei kukaan.
Meillä on valtavasti myötätuntoa toisillemme ja...
Joo, me teemme tätä, kunnes emme enää kykene.
Poikki, jooko?
Tämä ei ole loppu.
Ei edes lopun alku.
Sinä et ole ystävä.
Sinä et ole ystävä, vaan tönijä.
He kutsuvat sitä paluuksi, meille se on kuudes kausi.
TV-sarjan tekeminen on hyvä tapa päästää paineita.
Olemme vapaita silloin.
Me vastaan maailma taas.
Aivan huikeaa!
Tekstitys: Markku Korhonen
Luova tarkastaja Pirkka Valkama