Рей, добре ли си?
- Аз съм жена му. - Повикайте линейка!
Приет е в безсъзнание. Сложих система на дясната ръка.
Кислород - осем литра.
Искам кардиограма, кръвна картина и съвместимост на кръвната група.
Пулсът е учестен, измерете го.
Няма пулс.
- Скъпа? - Вкъщи съм с децата. Как е той?
- Още е в операционната. - Добре.
- Ще те държа в течение. - Да.
- Обичам те. - Чао.
Получил е сърдечен арест.
- Неочакван развой. - Боже.
На този етап не е ясно дали делото изобщо ще продължи.
Рей, има ли прецедент при подобен случай?
- Подсъдим да спаси живота на адвоката си? - Обикновено е обратното.
Но няма някакво правило, съдията решава.
А от съдията по това дело може да се очаква всичко.
Ако прекратят делото, ново ли ще има?
- Явно да. - Ама че тъпотия.
Хаос в съдебната зала, вероятно и в спешното.
Искаш ли нещо за пиене? Вода или нещо друго?
- Да, благодаря ти. - Искаш?
Лорейн, ужасно съжалявам за станалото. Ако мога да помогна с нещо...
Знам, че звучи неубедително, но ще направя каквото мога.
- Благодаря. - Да.
- Добре. - Благодаря.
- Г-жа Хорган? Вие ли сте? - Да.
Ще се оправи, подобрява се.
- Така ли? - Не е удар, а брадикардия.
Смущение в дейността на сърцето, то почти спря.
Сложихме му пейсмейкър, няма увреждания.
- Състоянието му ще се подобри. - Благодаря ви.
- Значи ще се оправи? - Да, всичко ще е наред.
Сега е в реанимацията.
- След няколко часа ще го видите. - Божичко!
- Благодаря ви! - Няма защо.
Отдъхна ли си?
Имаме проблем.
Да, имаме проблем. Журито видя как Ръсти става герой.
Да поискаме прекратяване.
Какво? Ние печелим делото.
- Знам ли. - Прекратят ли го, той ще се измъкне.
- Не е сигурно. - Вече ще е наясно с козовете ни.
Помисли си - за психопат и лъжец, който изневерява, е доста чаровен, нали?
И спаси човешки живот пред очите на съдебното жури.
Но го видяха да действа импулсивно,
както когато е превъртял. Да се доверим на журито.
То е по-способно и от двама ни да си представи станалото в онази нощ.
Какво ще стане сега?
Не можеш да продължиш без защитата си на толкова напреднал етап.
- Ако отложат делото? - Сигурна съм, че не може.
Според мнението на опитни юристи...
Какво мислите?
Мислите ли изобщо?
Г-н Бавещ, крайно време е да споделите мислите си.
Разсъждавам върху принципите на съдебната практика
и на справедливостта.
Като съдебни служители трябва да се погрижим
- да няма предразсъдъци и пристрастия. - Какви ги дрънкаш? Не сме в университета.
Според нас е оправдано да прекратим делото.
- Така кажи! - Против сме.
Искате да продължите?
Готова съм да поема.
- Веднага ли? - Да поемете делото?
- Утре. Нужен ми е един ден. - Г-н Бавещ?
Извинете. Да, обвинението е готово да продължи.
Искам да се защитавам сам.
Моля?
Ще поема тази роля, имам дълга практика, а г-ца Уинзлоу ще ми помага.
- Не може да си и свидетел, и адвокат. - Няма да свидетелствам, заявявам го.
Напротив, ще е хитър ход, защото ще представиш гледната си точка.
Защитникът ми е в болница. Няма да показвам улики и да свидетелствам.
- Напомням на съда, че имам това право. - А съдът ви напомня, г-н Сабич,
че ако дори загатнете вашата версия,
ще разреша на обвинението да ви призове като свидетел
и да ви подложи на пълен кръстосан разпит.
И ако сам се прецакате, няма да може да се позовете на Шестата поправка -
- че адвокатът ви е глупак. - Ще се защитаваш сам?
Не е забранено, ако не дава показания.
Разбирам, г-жо съдия.
Лоша идея.
Но щом искате - моля.
Ще уведомя журито и ще продължим утре в 10 ч.
По-добре размислете.
Как така? Обещахте, че ще го предпазите!
- Ще се постараем. - Моля? Ще се постараете?
Никой ли не го е грижа за сина ми?
Убиецът на майка му ще го подложи на кръстосан разпит!
- Негово право е. - Той е убиец!
Това е изненада дори за дело с такива неочаквани обрати.
Елинор, какво мислиш за идеята Сабич да се защитава сам?
- Мамо, това е лудост. - Не подценявай баща си.
- Не и в съдебната зала. - Стига де!
- Мамка му! - Миличка!
Стига, недей!
Погледнете насам, моля!
Ще се видим в залата.
Извинете, че закъснях.
Г-н Сабич.
Здравей, Майкъл. Първо, приеми искрените ми съболезнования.
- Ужасно е да загубиш майка си. - Ти я уби.
Често си ходел до къщата на майка си и си наблюдавал.
За да видиш...
живота, до който не те е допускала.
Да.
Казвала ли ти е защо не те допуска до живота си?
Не.
А баща ти казвал ли ти е причината?
Не.
Това сигурно много те е разгневило. Може ли да заключим така?
- Не до степен да я убия. - Внимавай.
- Реймънд. - Само гледам.
Интересно, защото през последните седмици от живота й
с майка ти сте си писали доста съобщения.
Писал ли си й: "Щеше да е по-лесно, ако беше мъртва"?
Тя нарани не само мен, а и баща ми.
"Адски съм ти ядосан. Съсипа ми живота."
Писал ли си го?
Искал си тя да умре.
Не, писах, че би било по-лесно.
След нечия смърт животът продължава. Имах предвид, че при развод е по-трудно.
Не човъркай повече, това е достатъчно.
Заснел си как влизам при майка ти в онази нощ.
Заяви, че си ме виждал там и преди - значи си знаел, че сме любовници.
Да.
Мисълта, че не те иска в живота си,
но изпитва чувства към мен, не те ли накара да ме намразиш?
Мразя те, защото си я убил.
Внимавай, Ръсти.
Какво направи, след като засне този клип?
- Тръгнах си. - Колко време след влизането ми в къщата?
- Почти веднага. - И къде отиде?
- Прибрах се вкъщи. - Кой беше там?
Баща ми.
Били сте само двамата?
- Да. - Нямаше ли друг?
- Не, бяхме само двамата. - Значи той е твоето алиби.
А ти си неговото.
- Възразявам! - Отхвърля се.
Каза ли на баща си, че любовникът на майка ти е влязъл у тях?
Отговори, Майкъл.
Не помня дали му казах нещо.
Значи е възможно.
Възможно е да си казал на баща си,
че си видял любовника на майка си да влиза у тях в нощта на убийството й?
Не помня да съм му казал нещо.
В компютъра ти имаше няколко документа, които полицията конфискува.
Според тях си проявявал интерес към водените от майка ти дела.
Ровил си из форумите за криминалистика за информация,
липсваща в публичните медии, включително за случая с Бъни Дейвис.
- Възразявам. - Приема се. Задайте въпроси.
Трябва да внимава.
- Ти ли уби майка си, или баща ти? - Възразявам!
Имате ли разумни доводи?
Нямам доводи да обвиня нито него, нито баща му.
И как да имам? След съвсем кратко и небрежно полицейско разследване
- двамата бяха оневинени от прокурора. - Той не се владее!
- За протокола, уби ли майка си? - Ей, ненормалник!
Татко!
- Стига толкова! - Г-н Колдуел, отдръпнете се.
Какви ги плещиш?
- Назад! - Отдръпнете се!
Щяхте да го пазите!
Уплашихте ли се, когато бащата се хвърли към вас?
- Как прокуратурата ще замаже гафа? - И двамата ли са замесени?
Защо толкова улики не бяха разследвани?
Когато някое дело не вървеше добре, Реймънд се произнасяше
докъде сме затънали - до коленете, до кръста или до гушата.
- Ние затънахме до ушите. - Изглеждаше отчаян.
- Обвинява всички освен себе си. - Добре.
Дай да помислим.
Установиха, че някой, който е мразел Каролин Полимъс
и е познавал случая с Бъни Дейвис, е бил на мястото.
Загатнаха за Лиам Ренълдс и за бащата, който направо откачи.
- Значи ние ще призовем Риго. - Риго ли?
- Тя е в лагера на Ръсти. - Както и Юджиния. Важни са въпросите.
- Риго ме мрази. - Не и мен. Аз се заемам.
- Не. - Да.
Ще ти кажа защо - не го ли направим, със сигурност ще затънем до ушите.
- Какво ще каже Риго? - Не знам.
- Глупости, с нея сте приятелки. Кажи ми. - Не, вие сте приятели.
За какво точно ще свидетелства?
Вероятно за същото, което съм видяла аз, и което виждам и сега.
- В смисъл? - Губиш контрол, също както в момента.
Знаеш, че не исках да свидетелствам, нали? Сигурна съм в това.
Боже мой.
Да не съм се объркала?
Каролин бе наркотик. Пристрасти се към нея и си съсипа живота.
Боже! Съсипала е теб,
но си решил да не й позволиш да съсипе семейството ти.
Боже мой! Сигурно онази вечер ти е казала,
че смята да роди детето, нали?
Каза ли ти, че смята да го задържи?
- Щяла е да роди твоето дете. - Слез от колата.
Слез, ти казах.
Ренълдс не е убил Каролин Полимъс, но двамата сте го посетили в затвора.
- Така ли е? - Да.
Защо? Да чуем самия Ръсти.
Дори ако си поръчал убийството й, нещата може да се обърнат в твоя полза.
Имал си съучастник, значи има с какво да търгуваш.
Представи си сега.
Излежаваш доживотна присъда за убийството на Бъни Дейвис.
Ако ни насочиш към убиеца на Каролин, може някой ден да те освободят.
Дори и да имаш пръст в убийството й.
Ей това вече е перверзия.
Да видим дали съм разбрал - ако се самоулича в убийството на прокурор,
- ще ме освободят? - Да, ако имаш съучастник.
В момента излежаваш доживотна присъда без право на предсрочно освобождаване.
Предлагам ти възможност да я промениш.
О, боже.
Красота.
Не! Мили боже!
Изобщо нямах представа.
Отчаян си.
Намалена присъда, ако признае, че е убил Каролин Полимъс.
Не присъствах, не знаех, че ще му го предложи.
- Смути ли ви това изнудване? - Възразявам!
- Приема се. - Възмути ли ви този подход?
Да, когато ми каза, му заявих, че според мен е прекрачил границата.
Да.
А той отговори ли?
Каза нещо от рода на...
Животът ми е заложен на карта. Ще направя всичко възможно.
Какъв герой. Когато подсъдимият ви натовари със случая,
даде ли ви указания за събирането на доказателства?
Да изпращам всички доказателства и съдебни експертизи само на него.
А даде ли ви указания на кого конкретно да не се показват
доказателствата и съдебните експертизи?
На г-н Молто и на вас.
Разочароващо.
Свидетелят е ваш.
Започва се.
Бях решен на всяка цена да докажа своята невинност,
защото бях несправедливо обвинен. Можем ли да го твърдим?
Да.
И упорито настоявах, че съм невинен за смъртта на Каролин Полимъс.
- Така ли е? - Да.
Според вашия опит, инспекторе, необичайно ли е прокурор да ви помоли
- информацията да си остане между вас? - Не е необичайно.
И сте наясно, че ви помолих доказателствата да си останат между нас
именно защото не вярвах,
че г-н Молто и г-н Дела Гуардия ще проведат честно разследване.
Можем ли да го твърдим?
Да.
Благодаря ви.
Здравей.
Как си?
Призоваха двама свидетели, за да докажат...
А аз бях прекалено настоятелен в твърденията си, че съм невинен.
Но нищо, какво толкова. Делото върви добре.
Пак ли ги пиеш?
За да се съсредоточа.
Как иначе да го постигна?
Трябваше да ми кажеш, Ръсти.
РЪСТИ САБИЧ НАРОДЪТ СРЕЩУ ГЕЙБРИЪЛ М.
РЕЙ ХОРГАН - КАСАПИНА НАРОДЪТ СРЕЩУ ЛИВ ЛИ
ТОМИ МОЛТО НАРОДЪТ СРЕЩУ С. СПЕНСЪР
КАРОЛИН ПОЛИМЪС НАРОДЪТ СРЕЩУ ЛИАМ РЕНЪЛДС
- Страхотна си. - Благодаря.
Всички да станат.
Съдът заседава.
Делото води почитаемият съдия Литъл. Седнете.
Г-н Молто, обвинението ще добави ли нещо?
Да, г-жо съдия.
Призоваваме Ръсти Сабич.
Какво правите?
Тъй като г-н Сабич свидетелства посредством инсп. Родригес,
- справедливо е да го разпитаме. - Не чух да възразявате.
Нямаше нужда, съдията даде да се разбере, че ако загатнеш за своята версия...
Просто разпитах вашия свидетел.
Но излезе извън рамките. Заяви, че си невинен.
Вие призовахте инспектора, за да докажете моята вина и безчестие,
а аз целях да докажа своята невинност напълно в рамките на допустимото.
Изложихте версията си.
Предупредих ви, че ако кажете нещо, за което липсват доказателства...
И вие го направихте.
Имате две възможности. Ако поискате, мога да прекратя делото.
Без въпроси.
Няма да ви принудя да продължим, но продължим ли, ще свидетелствате.
Сам сте си виновен.
Да прекратим, Ръсти.
Ще свидетелствам.
- Те искат да прекратим! - Какво направи?
- Виждат, че губят, затова ме призоваха! - Може би.
Или целят да станеш свидетел, защото ще си лесна мишена.
Нищо, ще свидетелствам. Нека всички видят нарцисизма на Молто!
- Нали ще видят и твоя? - Какво искаш да кажеш?
Нарочно ли го направи?
- Кое? - Даде им коз в ръцете.
Сега ще трябва да свидетелстваш. Нарочно ли го направи?
Защо да го правя?
Защото си Ръсти Сабич и правиш каквото си поискаш, нали?
Мая, представи си за момент,
че е така, защото знам какво правя!
Не ми се вярва, че знаеш.
Отказвам се.
Ръсти Сабич ще трябва да свидетелства в своя защита,
което значи, че ще бъде едновременно подсъдим и адвокат.
- А също и свидетел. - Какво?
Няма да има помощник-адвокат, което значи, че ще се защитава сам.
Пое голямо бреме на плещите си в този процес.
Изглежда Сабич е притиснат в ъгъла.
- Ще му трябва истинско чудо... - Боже, Ръсти.
...за да се измъкне невредим.
Какви хапчета?
- Пие стимулант. - Наистина ли?
Да, чух мама да говори с психоложката си по телефона,
пиел го преди важни дела.
Избистрял ума му.
Да.
И го пие сега, преди утрешните му показания в съда?
Да, много глупаво.
Възможно ли е
да ми дадеш малко от вълшебния прашец на Ръсти Сабич?
Не знам дали мога да ти дам такова нещо.
Да, исках да говоря с нея, но нищо не е станало.
Трябваше да я видя и да й кажа, че връзката ни е приключила.
Исках да знае, че съжалявам.
Да не си стоял цяла нощ тук?
Не, дойдох по-рано.
Добре. Готов ли си?
Да, готов съм.
Супер. Днес е важен ден.
Сетих се колко усърдно учехме в университета.
Дай ми само един ден, Нико, за да си кажа, че си е струвало.
Този ден е днес, Томи.
Най-важното правило е никога да не свидетелстваш в своя защита.
Да, но обвинението го призова.
Как да се защитаваш, без да приличаш на шизофреник?
Нещо, което да посее съмнение в умовете на журито.
Мамка му!
Здравей.
- Здравей, Мая. - Успех днес.
Най-важното е да не се оставяш да те изкара от нерви.
Това ще е целта му - да избухнеш. Не му се връзвай.
- Благодаря, Мая. - Може ли и един по-общ съвет?
Първо да ти се извиня.
- Приемам извинението. - Може би беше права.
Винаги съм права.
Не го оставяй да те изкара гадняр.
Няма да е хубаво журито да те вижда в такава светлина.
Не им се оставяй.
- Ще бъда там. - Някой дойде. Ще затварям, благодаря ти.
Здравей.
- Какво правиш тук? - Изписаха ме.
- Имаш нужда от мен. - Дали е безопасно да си в залата?
Лекарите казаха, че съм добре. А ти?
Да.
Заклевате ли се в Бога да кажете истината и само истината?
- Заклевам се. - Седнете.
Г-н Сабич.
По ваши думи пред инсп. Родригес упорито сте настоявали, че сте невинен.
- Да. - Истина ли е това?
- Да. - Бил сте искрен за всичко с нея?
Премълчах за връзката си с жертвата.
Казахте ли й, че в нощта на убийството сте били там?
- По-късно. - По-късно?
Когато възложихте случая на инсп. Родригес в качеството си на главен зам.-прокурор,
казахте ли й, че в нощта на убийството сте били на местопрестъплението?
Не.
- А на някой друг, работещ по случая? - Не съм я убил.
Не са ли първите 48 часа най-важни за разследването?
Нямаше ли да е от полза за полицията и следователите да знаят, че сте били там?
Разбрах те, Томи. Не съобщих, че съм бил там.
- Бяхте ли влюбен в нея? - Влюбих се в нея.
До полуда ли?
Бях влюбен в нея, а дали до полуда...
Пратили сте й 30 съобщения в деня на смъртта й.
- Това какво е? - Бях влюбен.
В нощта на убийството сте отишли с надеждата да се сдобрите?
Да.
В часовете преди смъртта й ли изпратихте съобщенията?
"Не е честно, не го прави.
Не се дръж така с мен. Вдигни телефона, мамка му!"
- Ваши ли са? - Да.
А това?
"Искам да прекарам живота си с теб."
Писахте ли й, че искате да сте с нея до края на живота си?
Бях влюбен.
- Бяхте ли й ядосан? - Бях отчаян.
Като в това съобщение?
"Вдигни телефона! Как смееш да се държиш така с мен!"
- Това отчаяние ли е, или гняв? - По-скоро страст.
Тя ме заслепи и загубих представа кои са важните неща в живота ми.
Жена ми и децата ми.
Страстта е опасен наркотик. Ти също му се поддаде, Томи.
Погълнат си от опитите да ме унищожиш
и пропускаш факта, че нямаш неоспорими доказателства.
Да, бях влюбен в нея.
Да, не съобщих, че съм бил там, но не съм я убил.
- Ударихте ли я с ръжена? - Не съм я удрял. Не съм агресивен човек.
Г-н Рацър, станете, моля.
- Срещали ли сте този човек? - Случаят си има контекст.
Записът е от камерата на съседа ви. Това сте вие двамата, нали?
Правдиво ли е запечатала контекста?
- Това е коварна изненада. - Нека продължа.
Свидетелят заяви, че не е агресивен.
Продължете.
Той дойде неканен в дома ми.
Опита се да ме сплаши.
И вие го пребихте?
Виновен съм, че действах отчаяно.
Затова скрих връзката си с Каролин Полимъс
и се опитах да изтръгна признание от Лиам Ренълдс, че я е убил.
Затова ударих Брайън Рацър, когато се появи пред дома ми
и заудря яростно по вратата, когато дъщеря ми попита кой е.
Дали съм избухнал? Да, избухнах.
Жената, която обичах, бе брутално убита и обвиниха мен.
Подобни обстоятелства могат да предизвикат какви ли не реакции у човек
и една от тях е отчаянието.
Слабост, емоционална нестабилност.
Извинявам се за всички тези неща. Виновен съм за всички тях.
Но не съм виновен за убийството на Каролин Полимъс.
Не съм отнел живота й.
Ами д-р Кумагай?
Опитвали ли сте се да удушите главния съдебен лекар?
- Да повторя ли въпроса? - Не, чух го.
Научих, че е укрил доказателства по друго дело.
Или поне е пропуснал да ме уведоми за тях.
Скарахме се, разгорещихме се.
За съжаление, му посегнах.
- За съжаление, сте го душили. - Не съм.
- Сграбчили сте го за гърлото. - За ревера.
Добре, сграбчили сте го за ревера.
Умишлено ли беше, или си изпуснахте нервите?
- Не разбирам въпроса. - Умишлено ли беше, или превъртяхте?
А когато неколкократно ударихте г-н Рацър, както видяхме?
- Умишлено ли беше, или превъртяхте? - Той отказа да си тръгне.
Какво би сторил ти на мое място?
Значи сте превъртели.
Томи, погледнете насам!
Погледни ме.
Справи се изключително.
Това е мъчение.
Истинско мъчение.
Постоянно лъжа семейството си.
Когато съм с тях, искам само да съм с теб.
До края на живота ти, а?
- Не помня да съм го писал. - Значи си я излъгал?
Какво следва сега?
НАЧУКАЙ СИ ГО
ПО РОМАНА НА СКОТ ТЪРОУ
Превод на субтитрите Живко Тодоров