Rėjau? Kas tau?
- Aš jo žmona. Aš jo žmona. - Kas nors kvieskit greitąją!
Iškvietėt greitąją?
Pristatytas be sąmonės.
- Netolygus pulsas. - Lašelinė į dešinę ranką.
Deguonies turi būt aštuoni litrai.
Reikalinga elektrokardiograma, hemoglobino testas, CBC ir suderinimas.
Prasideda skilvelių tachikardija, tikrinkit pulsą.
Pulso nebeliko.
- Sveika, mieloji. - Aš namie su vaikais.
Kaip jis?
Dar operacinėje.
- Reimondas Horganas... - Aišku.
- Skambinsiu tau, gerai? - Gerai.
- Myliu tave. - Taip. Iki.
...po, kaip manoma, širdies priepuolio.
- Išties netikėtas posūkis. - Dieve.
Dar nežinome, ar procesas iš viso nebus pristabdytas.
Rei, ar būta precedentų?
Kad atsakovas teismo salėje pultų gelbėti savo advokato gyvybės?
Paprastai būna atvirkščiai.
Bet atsakant į tavo klausimą, taisyklių nėr.
Priklauso nuo teisėjo.
O mūsų atveju drįsčiau teigti, jog galim tikėtis visko.
Jei atmes procesinius reikalavimus, ar pradės viską iš naujo?
Gali būt ir taip.
Absoliučiai šakės.
...chaosas teismo salėje.
Spėju, jog ir greitosios priimamajame taip pat.
Nori ko atsigerti?
Vandens ar ko?
Taip.
- Taip, ačiū. - Taip?
Lorein, noriu pasakyt, kad man labai gaila.
Ir jei tik galiu kuo padėti...
Žinau, skamba tuščiai, bet jei tik galiu...
Ačiū.
- Gerai. - Ačiū.
- Ponia Horgan? - Taip?
- Ponia Horgan? - Taip.
Jam viskas bus gerai. Net geriau nei iki šiol.
- Tikrai? - Tai ne koronarinė liga.
- Jį ištiko bradikardija. - O Die...
Jo širdies ritmą sulėtino elektros gedimas.
Prijungėme širdies ritmo lygintuvą. Neurologinio pažeidimo nėra.
- Jis išeis iš čia patobulintas. - Ačiū, gydytojau.
Tai jam viskas bus gerai?
- Viskas bus gerai, taip. - Taip.
Net geriau. Jis dar reanimacinėj palatoj.
Po kelių valandų jį perkels į įprastą palatą, galėsite pas jį užeiti.
O Dieve.
- Ačiū. Ačiū jums. - Taip. Į sveikatą.
Taip?
Turim bėdą.
Taip, mes turim bėdą.
Prisiekusieji pamatė didvyrį Rastį ir...
Turim prašyti atmesti procesinius reikalavimus.
- Ką? - Taip.
- Mes... - Mes laimim.
- Aš nesu tuo įsitikinęs. - Jei taip, jis išeis į laisvę.
- Ne. Mes to nežinom. - Žinom. Liaukis.
Antras kartas, ir jis žinos mūsų planą.
Pagalvok. Kaip melagis ir neištikimas psichopatas,
jis gana žavus vyrukas, tiesa?
Ir jis prisiekusiųjų akyse išgelbėjo žmogaus gyvybę.
Galima užginčyti, kad jie pamatė jį elgiantis impulsyviai,
kone automatiškai impulsyviai.
Bet pasitikėk prisiekusiaisiais.
Žinok, jie gali vizualizuoti tai, kas nutiko tą vakarą
geriau už mus.
Taigi, kas toliau?
Negalima tęst proceso be pagr. advokato, įpusėjus žmogžudystės bylos nagrinėjimui.
Gal pristabdys procesą?
Esu tikra, kad taip nebūna.
Kaip rašo teisės ekspertai...
Tai ką galvojam?
Ar mes galvojam?
Pone Delsa Gardija, jūs, regis, tuoj sprogsit nuo mąstymo.
Aš lyginu teismo išteklių principus
prieš teisingumo, suprantat?
Mes, kaip proceso dalyviai, pripažįstame, kad turim pareigą
užtikrinti, jog procesas vyktų be prietarų ir perdėto šališkumo.
Kokį šūdą čia mali?
Mes jau seniai nebe teisės studentai.
- Ką čia šneki? - Aš sakau,
kad procesinių taisyklių atmetimas būtų pagrįstas.
- Tai viskas, ką turėjai pasakyti. - Mes prieštaraujam.
Norite tęsti?
Aš pasiruošusi pavaduoti.
- Tuoj pat? - Jūs pavaduosit?
Rytoj. Man reikia dienos.
Pone Delsa Gardija?
Atsiprašau.
Taip. Kaltintojai pasiruošę tęsti.
Aš noriu pats atstovauti savo interesams.
Nesupratau?
Noriu perimt pagrindinio advokato rolę. Mano darbo stažas visiems aiškus,
o panelė Vinslou turi mažiau patirties.
- Ne, asmuo negali būt ir liudininkas... - Ji gali būt advokato padėjėja.
...ir advokatas toje pačioje byloje.
Aš nebūsiu liudininkas. Dabar pat nustatysim šią sąlygą.
Tu būsi protingiausias liudininkas istorijoje,
nes prisiekusiesiems išdėstysi ir savo požiūrį, ir elgesį...
- Mano advokatas neveiksnus. - ...be kryžminės apklausos.
Aš neteiksiu jokių įkalčių ar parodymų.
Turiu priminti teismui, jog turiu tokią teisę.
O teismas primins jums, pone Sabičai,
kad jei užsiminsite apie savo įvykių versiją,
aš leisiu kaltintojams sodinti jus į liudininko kėdę,
kur būsite apklausiamas kryžmine apklausa.
Ir jei tuo pats sau pakenksite,
neturėsite teisės teikti apeliacijos pagal Šeštą pataisą
dėl kvailo advokato.
Negi imsiesi propia persona?
Jei jis neteiks parodymų, ribojimų tam nėra.
Aš suprantu, gerbiama teisėja.
Prasta mintis.
Bet turit teisę ją įgyvendinti.
Įspėsiu prisiekusiuosius, ir ryt 10.00 val. pratęsim darbą.
Gal jūs apsigalvosite.
Kaip tai galėjo nutikti? Jūs man žadėjote, kad jį apsaugosite.
- Mes pasistengsime. - Pasistengsite?
Pasistengsite?
Ar mano sūnus niekam nerūpi?
Jis dabar bus apklausiamas jo motinos žudiko.
- Jis turi teisę atstovauti... - Jis sumautas žudikas!
Net tokioje byloje, kupinoje vingių ir posūkių,
vis dar galima nustebinti.
Sakykit, Eleonora, ką manote apie Rasčio Sabičo
- idėją atstovauti sau pačiam? - Mama, tai beprotystė.
Nenuvertink savo tėčio, dukrele.
- Tik ne šiuose namuose. - Mama, liaukis.
- Atsipeikėk, blemba. - Dukrele!
Stop!
Čionai! Prašau čionai!
Gerai, susitiksim salėj.
Prašau atleist už vėlavimą, gerbiama teisėja.
KUKO APYGARDA ILINOJAUS VALST.
Pone Sabičai.
Sveikas, Maiklai. Visų pirma, noriu pareikšti nuoširdžią užuojautą.
Negaliu nė įsivaizduoti mamos netekties skausmo.
Tu nužudei mano motiną.
Tu dažnai nueidavai prie savo motinos namo
ir tik žiūrėdavai?
Kad pamatytum jos gyvenimą.
Tą gyvenimą, kuris jai patiko labiau nei būt su tavim.
Taip.
Ar ji tau kada nors sakė, kodėl nenori priimt tavęs į savo gyvenimą?
Ne.
Ar tavo tėvas kada nors tau sakė, kodėl ji to nenorėjo?
Ne.
Tai turbūt tave labai pykdė.
Ar teisinga būtų taip teigti?
Ne tiek, kad užmuščiau ją.
Atsargiai.
- Reimondai. - Aš tik žiūriu.
Tai įdomu, Maiklai, nes kelias savaites iki jos mirties
jūs su mama nemažai susirašinėjote.
Ar rašei jai: „Būtų lengviau, jei būtum mirusi“?
Rašei jai tai?
Ji įskaudino ne tik mane.
Ji įskaudino mano tėvą.
„Žiauriai ant tavęs pykstu. Tu sugadinai man gyvenimą.“
Rašei jai tai?
Linkėjai jai mirties.
Ne, sakiau, kad būtų buvę lengviau.
Žmonės atsigauna po netekties.
Po skyrybų – sunkiau.
Tai turėjau galvoje.
Palik. Tiesiog... Tai gerai.
Tu čia nufilmavai mane,
įeinantį į tavo motinos namus tą vakarą, kai ji mirė.
Teigei, kad matei mane ne vieną kartą.
Vadinasi, tu žinojai, kad mes su tavo motina buvom meilužiai.
Taip.
Mintis, jog tavęs savo gyvenime ji nenorėjo,
o manęs laukdavo, nevertė tavęs imti manęs nekęsti?
Aš nekenčiu tavęs, nes nužudei ją.
Ramiai, Rasti.
Po to, kai nufilmavai mane, ką darei?
Nuėjau.
Kada nuėjai po to, kai pamatei įeinantį mane?
- Beveik iškart. - Kur ėjai?
Namo.
Kas buvo namie?
Tėvas.
Buvote tik jūs dviese?
Taip.
Nebuvo nieko?
Ne, mes buvom tik dviese.
Vadinasi, jo alibi gali patvirtint tik tu.
O tavo alibi gali patvirtinti tik jis.
- Prieštarauju. - Atmetu.
Ar sakei tėvui, kad matei atėjusį pas tavo motiną meilužį?
Prašau atsakyti, Maiklai.
Aš nepamenu, ar iš viso jam ką sakiau.
Vadinasi, įmanoma...
įmanoma, kad pasakei tėvui,
jog matei, kaip pas motiną atėjo meilužis
tą vakarą, kai ji buvo nužudyta?
Aš nepamenu, ką jam sakiau.
Policija tavo konfiskuotame kompiuteryje
rado kitų dokumentų.
Pasirodo, gana stipriai domėjaisi bylomis, kurias tyrė tavo motina.
Lankeisi tikrų nusikaltimų nagrinėjimo svetainėse, ieškojai informacijos,
kurios nebuvo populiariojoje žiniasklaidoje,
įskaitant ir Banės Deivis bylą.
- Prieštarauju. - Palaikau. Pateikite klausimus, gynėjau.
Jis turi būt atsargus.
- Ar nužudei savo motiną? - Prieštarauju!
Gal tavo tėvas? Ar jis nužudė tavo motiną?
Sakykite, ar turite tam tvirtą pagrindą?
Turiu pagrindo neapkaltinti nei aukos, nei jo tėvo.
Kaip galėčiau?
Po trumpo ir itin atsainaus policijos tyrimo
jie abu buvo išbraukti iš prokuratūros...
- Jis nebesivaldo... - Gerbiama teisėja!
Protokolui, ar nužudei savo motiną?
Sušiktas psiche!
Tėti!
- Pakaks! - Pone Koldvelai, pasitraukite.
Jūs rimtai, blemba?
- Į šalį. - Pasitraukite, pone Koldvelai.
Turėjot jį prižiūrėti.
Pone Sabičai, ar išsigandote Daltono Koldvelo?
Ar kaltintojams dar yra šansų po šios nesėkmės?
Koldvelai buvo susimokę?
Kaip manot, kodėl tiek daug nebuvo ištirta?
Žinai, kai procesas nepavykdavo, Reimondas turėjo savo posakį.
Jis sakydavo, kad yra pusiau keptas ir pilnai iškeptas šūdas.
Man regis, pasiekėme pilnai iškeptą šūdą.
Jis praranda viltį.
Jis bado pirštu visus, išskyrus save.
Gerai.
Taigi, jie parodė, kad nužudymo vietoje buvo kažkas,
kas nekentė Karolinos Polemus ir galėjo žinot Banės Deivis bylos detales.
Jie užsiminė apie Lijamą Reinoldsą,
o tada tėvas tiesiog pašėlo.
Taigi, mes... Rigo.
- Kviečiam Rigo. - Rigo?
- Ne, Rigo aiškiai palaiko Rastį. - Taip.
Kaip ir Judžinija. Svarbiausia tinkami klausimai.
- Rigo nekenčia manęs. - Bet ne manęs. Aš ją apklausiu.
- Ne. - Taip.
- Ne.
Ne, aš tau pasakysiu kodėl.
Jei ne, tuomet mes
atsidursim susvilusiame šūde be pagrįstų abejonių.
- Ką Rigo pasakys? - Aš nežinau.
Ne, liaukis. Nemeluok. Jūs – draugės.
- Tiesiog pasakyk, ką ji... - Ne, tai jūs – draugai.
Apie ką ji liudys?
Gal apie tai, ką aš mačiau ir dabar matau, Rasti.
Ką tai reiškia?
Tu prarandi savitvardą, kaip dabar.
Juk žinai, kad nenorėjau liudyti, taip?
Žinau, kad tu tai žinai.
Dieve mano.
Ar aš viską ne taip supratau?
- Ar aš... - Ką tu...
Karolina buvo narkotikas.
Tu tapai priklausomas. O priklausomybės griauna gyvenimus.
Dieve. Sugriauti tavo gyvenimą – viena,
bet tu nusprendei neleisti jai sugriauti tavo šeimos.
O Dieve. Manau, tą vakarą ji tau pasakė,
kad ji gimdys kūdikį, tiesa?
Ar ji tau pasakė tą vakarą, kad ji gimdys?
Kad ji pasiliks tą kūdikį.
- Tavo kūdikį. - Lipk iš mano mašinos.
Lipk lauk iš mano mašinos.
Lijamas Reinoldsas nebuvo susijęs su Karolinos Polemus nužudymu,
tačiau jūs abu vykote į kalėjimą pasimatyti su juo.
- Tiesa? - Taip.
Kodėl?
Rastis mums tai paaiškins.
Net jei prisidėjai prie Karolinos nužudymo,
tai gali išeiti tau į naudą.
Turėjai bendrininką, vadinasi, turi ką pasiūlyt mainais.
Gerai, įsivaizduok.
Dabar kali iki gyvos galvos už Banės Deivis nužudymą.
Bet suteikęs informacijos apie Karoliną,
gali viltis išeit į laisvę, supranti?
Net jei prisidėjai prie jos nužudymo.
Štai čia tikras iškrypėliškumas.
Taigi, aiškumo dėlei, tu sakai, kad aš prisipažindamas...
- Jei turėjai bendrininką. - ...nužudęs prokurorę,
- galiu tikėtis laisvės? - Taip.
Aišku tai, jog dabar kali be lygtinio teistumo teisės.
Ir aš siūlau tau šansą tai pakeisti.
O Dieve.
Nuostabu.
Ne! Dieve visagali.
Aš apie tai nežinojau, blemba.
Tu užspeistas į kampą.
Bausmės sumažinimas mainais už prisipažinimą nužudžius Karoliną Polemus.
Manęs ten nebuvo. Aš nežinojau, kad jis tai siūlys.
Ar jūs prieštaravote šiam kyšiui?
Prieštarauju!
- Palaikau. - Atsiprašau.
Ar prieštaravote tokiam požiūriui?
Taip. Kai jis man tai pasakė, atsakiau, jog manau, kad jis peržengė ribą.
Taip.
Ar jis į tai atsakė?
Taip, jis pasakė kažką panašaus...
Kalba eina apie mano gyvenimą. Darysiu viską, ko tik reikės.
Koks didvyris.
Kai atsakovas paskyrė jums tirti šią bylą,
ar jums buvo nurodyta, kaip elgtis su įkalčiais?
Įkalčiai, ekspertizės išvados ir visa kita turėjo būt perduodama tiesiai jam.
Ar jums buvo nurodyta,
kam konkrečiai įkalčiai,
teismo ekspertizės išvados ir visa kita neturėjo būt perduodama?
Ponui Moltui ir jums.
Koks nusivylimas.
Liudininkė – jūsų.
Pradedam.
Aš visomis išgalėmis stengiausi įrodyti savo nekaltumą
ir man pateiktų kaltinimų nepagrįstumą.
Sutinkate su šiuo teiginiu?
Taip.
Aš ryžtingai pabrėždavau, jog esu nekaltas
dėl Karolinos Polemus mirties.
- Tiesa? - Taip.
Ar jūsų darbe, detektyve, tai, jog prokuroras prašo pasilaikyti
informaciją tik tarp judviejų, labai retas įvykis?
Mano darbe ne, neretas.
Ir jūs prisimenat, kad paprašiau jūsų nesidalinti informacija
būtent todėl, jog nesitikėjau,
kad ponas Moltas ir ponas Dela Gardija vykdys sąžiningą tyrimą.
Ar šis teiginys taip pat teisingas?
Taip.
Ačiū.
- Labas. - Labas.
Kaip tu?
Supranti,
jie ištraukė dar du liudininkus prieš mane...
O aš truputį pernelyg uoliai įrodinėjau savo nekaltumą.
Tiek to. Tai kas? Byla dar nepralaimėta. Viskas gerai.
Tu ir vėl juos vartoji?
Aš privalau susikaupti.
Kaip aš tai padarysiu?
Galėjai man pasakyti, Rasti.
RASTIS SABIČAS VALSTIJA PRIEŠ GABRIELIŲ M.
RĖJUS „SKERDĖJAS“ HORGANAS VALSTIJA PRIEŠ LIV LI
TOMIS MOLTAS VALSTIJA PRIEŠ SPENSERĮ STEFANĄ
KAROLINA POLEMUS VALSTIJA PRIEŠ LIJAMĄ REINOLDSĄ
- Puikiai. Taip. - Taip. Ačiū.
Visiems stot.
Prasideda teismo posėdis.
Pirmininkauja teisėja Litl.
Sėskitės.
Taigi, pone Moltai.
Ar Valstija dar ką nors turi?
Taip, gerbiama teisėja.
Valstija kviečia Rastį Sabičą.
Ką tai reiškia, blemba?
Kadangi ponas Sabičas pateikė savo liudijimą per detektyvę Rodriges,
teisinga bus jį prisaikdinti ir surengti kryžminę apklausą.
Aš negirdėjau „prieštarauju“.
Maniau, jog nebuvo būtina, nes teismas aiškiai nurodė,
jog jei atsakovas užsimins apie savo versiją...
Ne, aš neliudijau.
Aš apklausiau jūsų pačių iškviestą liudininkę.
Bet tu peržengei mūsų temas.
Tvirtinai, jog esi nekaltas.
Tu iškvietei liudininkę,
iškvietei detektyvę, kad įrodinėtum mano kaltę ir nesąžiningumą,
o aš – savo sąžiningumą ir nekaltumą
jūsų iškeltų temų ribose.
Jūs pateikėte savo versiją.
Aš jus įspėjau, kad jei nors žodeliu užsiminsit
apie kai ką už įkalčių ribos...
Ir jūs taip pasielgėte.
Taigi, turit dvi išeitis.
Jei atšauksit procesinius reikalavimus, aš palaikysiu.
Be klausimų.
Aš neversiu jūsų tęsti, bet jei tęsime, jūs sėsit į liudininko kėdę.
Jūs pats atvėrėte tam duris.
Sutik su teismu be proc. reikalavimų, Rasti.
Aš liudysiu.
- Maja, jie tik to ir norėjo. - Kas čia buvo, blemba?
- Ne. - Jie mato, kad pralaimi.
- Todėl jie kviečia mane! - Galbūt.
O gal jie nori, kad liudytum,
nes tapsi lengvu taikiniu, blemba.
Gerai, tegu sodina mane į tą kėdę.
Gerai. Pasigėrėkime Molto narcisizmu
- iš širdies. - Kodėl?
O tavo narcisizmas?
Ką tai reiškia?
Ar tu tai tyčia padarei?
- Ką? - Atvėrei jam duris.
- Ką manai... - Tu pats davei parodymus.
- Darei tai tyčia? - Ne...
Kurių galų turėčiau?
Nes tu, Rastis Sabičas, gali daryti ką panorėjęs, taip?
Maja, galbūt... tik galbūt
aš tai padariau, nes žinojau, ką darau, blemba.
Aš taip nemanau.
Man gana.
Taigi, Rastis Sabičas sės į liudininko kėdę savo ginamoje byloje,
o tai reiškia, kad jis bus ne tik atsakovas, bet ir advokatas.
Ir dar jis bus liudininkas.
Ką?
Jis negali būt advokato padėjėjas,
o tai reiškia, kad procese jis lieka vienas.
Šiame procese jam išties teko sunki našta.
Toks įspūdis, jog Sabičas įsivarė save į kampą.
Ir tik stebuklas...
O Dieve, Rasti.
...padės jam iš ten ištrūkti.
Kitos žinios...
Vaistai? Kokie vaistai?
- Ritalinas. - Tu rimtai?
Taip, girdėjau mamą kalbant telefonu su savo terapeute.
Spėju, jis jį gerdavo anksčiau prieš svarbius procesus.
Jis geriau mąsto.
Taip.
Ir jis juos geria dabar, prieš rytojaus liudijimą?
Taip, šakės, blemba.
Gal gali
paskleisti savo tų magiškų dulkių?
Aš nežinau, ar įmanoma tau jas perduot.
...žinoma, kad norėjau pakalbėt su ja, bet, prisiekiu, nieko nebuvo...
Norėjau susitikt su ja ir pasakyt,
kad viskas baigta.
Norėjau, kad ji žinotų, kad... Atsiprašau.
Tik nesakyk, kad tu čia praleidai visą naktį.
Ne, aš anksti atėjau.
Gerai. Pasiruošęs?
Taip, pasiruošęs.
Puiku. Taigi, svarbi diena.
Prisiminiau, kaip mokėmės teisės ir sunkiai dirbom.
Taip, duok man vieną dieną, Nikai, ir aš tau parodysiu, jog buvo verta.
Šiandien yra toji diena, Tomi.
Tai tarsi taisyklė numeris vienas.
Neik liudyti byloje, kurioje pats esi sau gynėjas.
Jis pats nėjo, taip? Kaltintojas jį iškvietė...
Kaip gali vesti savo bylą ir nepasirodyti šizofreniku?
Kažkas gali pasėti prisiekusiems abejonę.
Blemba.
Labas.
Labas, Maja.
Sėkmės tau šiandien.
Žinok, kad svarbiausia neleist jiems išvest tavęs iš pusiausvyros,
ką jie mėgins padaryti.
Kad tu įtūžtum. Nesileisk įsiutinamas.
Ačiū, Maja.
Ar galiu duoti platesnį patarimą?
Galiu pirma tavęs atsiprašyti?
Atsiprašymas priimtas.
Gal buvai teisi.
Aš visada teisi.
Nesileisk, kad jis tave parodytų kaip šiknių.
Nereiktų, kad prisiekusieji pamatytų tave tokį.
Jokiu būdu nepasiduok jiems.
- Aš ateisiu, Rasti. - Gerai, kai kas atėjo.
- Man metas. Ačiū tau, Maja. - Gerai.
Labas.
- Ką tu čia veiki? - Gydytojai leido.
Tau manęs reikia.
Neabejoji, kad gali eiti į teismo salę?
Rimtai. Gydytojai leido. O tu leisi?
Taip.
Ar prisiekiate sakyti tik tiesą
ir nieko išskyrus tiesą, tepadeda jums Dievas?
- Prisiekiu. - Sėskite.
Pone Sabičai,
teigėte, jog visąlaik detektyvei Rodriges teigėte
esąs nekaltas.
- Teisingai. - Ir tai buvo tiesa?
Taip.
Ar jai visad sakėte tiesą?
Aš neatskleidžiau savo santykių su auka.
Ar atskleidėte jai,
jog nužudymo vakarą lankėtės aukos namuose?
- Galiausiai. - Galiausiai?
Ar tada, kai paskyrėte detektyvę Rodriges tirti šią bylą,
būdamas generalinio prokuroro pavaduotojas,
paminėjote jai tą faktą, jog nužudymo vakarą lankėtės pas auką?
Neminėjau.
Ar pasakėte kam nors kitam, tyrusiam šią bylą?
Aš jos nežudžiau.
Ar 48 valandos iškart po nužudymo nėra pačios svarbiausios tyrimui?
Argi nebūtų svarbu policijai
ir tyrėjams žinoti, kad ten buvote?
Mintį išdėstei aiškiai, Tomi.
Aš niekam apie tai nepasakiau.
- Jūs mylėjote ją? - Aš ją įsimylėjau.
Ar teisinga būtų teigti, kad buvote jos apsėstas?
Aš įsimylėjau ją. O ką laikyt apsėdimu...
30 žinučių ir el. laiškų jos mirties dieną.
- Ar tai vadintume apsėdimu? - Aš mylėjau ją.
Tą jos mirties vakarą nuėjote pas ją vildamasis, kad ji vėl bus su jumis?
Taip.
Ar jūs siuntėte šias žinutes, likus kelioms valandoms iki jos mirties?
„Tai neteisinga. Tu taip negali elgtis.
Aš neleisiu taip su manim elgtis. Atsiliepk, kai skambinu, blemba.“
- Siuntėte jas? - Taip.
O šitą?
„Aš noriu būt su tavim visą likusį savo gyvenimą.“
Ar siuntėte Karolinai šią žinutę?
Ar sakėte jai, kad norit su ja būt visą likusį savo gyvenimą?
Aš ją mylėjau.
- Jūs pykote ant jos? - Aš buvau susierzinęs.
Susierzinęs, kaip čia?
„Atsiliepk, kai skambinu, blemba.
Kas tu tokia, kad su manim taip elgtumeisi, blemba?“
Ar tai susierzinimas, ar vis tik pyktis?
Aš tai pavadinčiau aistra.
Aistra gali apakinti žmogų.
Ir aš iš tiesų ignoravau svarbiausius dalykus savo gyvenime.
Žmoną ir vaikus.
Aistra yra pavojingas narkotikas.
Nuo kurio imuniteto neturi nė tu, Tomi.
Apakintas troškimo man atkeršyti,
nematai fakto, jog neturi prieš mane rimtų įkalčių.
Taip, aš buvau ją įsimylėjęs.
Taip, nutylėjau tai, jog lankiausi pas ją, bet aš jos nežudžiau.
- Ar smogei jai žarstekliu? - Aš nė sykio nesu jai smogęs.
Aš nesu linkęs smurtauti.
Pone Ratseri, galėtumėt atsistoti?
Ar esate susidūręs su šiuo asmeniu?
Tai ištraukta iš konteksto.
Šis įrašas darytas iš kaimyninio namo kiemo.
Čia jūs abu, tiesa?
Ar tai atspindi kontekstą?
Gerbiama teisėja, tai nesąžininga staigmena.
Paaiškinsiu.
Liudytojas ką tik teigė nesąs linkęs smurtauti.
Leidžiu.
Jis atėjo nekviestas į mano namus.
Veržėsi į namus ir grasino.
Todėl sumušėte jį?
Esu kaltas tuo, jog veikiau apimtas nevilties.
Todėl slėpiau savo santykius su Karolina Polemus.
Todėl įkalbinėjau
Lijamą Reinoldsą prisipažinti ją nužudžius.
Todėl išliejau įtūžį ant Brajano Ratserio.
Beje, atėjęs į mano namus,
jis griausmingai baladojo į duris, kurias norėjo atidaryti mano duktė.
Ar mane apima stiprios emocijos? Taip.
Žiauriai nužudytas žmogus, kurį mylėjau. Nužudymu apkaltintas aš.
Tokios aplinkybės gali sukelti
stiprius išgyvenimus, įskaitant ir įsiūtį.
Silpnumą, emocinį nestabilumą.
Ir aš gailiuosi dėl to.
Aš kaltas dėl to.
Bet aš nesu kaltas dėl Karolinos Polemus nužudymo.
Aš neatėmiau jai gyvybės.
Taip. O kaip dr. Kumagai?
Ar mėginote smaugti mūsų vyr. medicinos ekspertą?
- Man pakartoti klausimą? - Aš girdėjau klausimą.
Sužinojau, jog jis nuslėpė įkalčius kitoje byloje.
Bent jau netinkamai informavo apie juos.
Pokalbis tarp mūsų įkaito ir,
deja, perėjo į fizinius veiksmus.
Jūs, deja, bandėte jį pasmaugti.
Ne, aš jo nesmaugiau.
Pokalbiui įkaitus,
- jūs sugriebėte jį už gerklės... - Už atlapų.
Gerai, pokalbiui įkaitus, sugriebėte jam už atlapų.
Jūs nusprendėte tai padaryti ar pasidavėte impulsui?
Nesuprantu klausimo.
Ar nusprendėte tai padaryti, ar tiesiog pasidavėte impulsui?
Kaip dėl pono Ratserio, kurį trankėte, kaip matėme vaizdo įraše?
Ar nusprendėte tai padaryti, ar tiesiog pasidavėte impulsui?
Jis prašomas nesitraukė.
Ką jūs darytumėt? Ką tu darytum?
Vadinasi, pasidavėte impulsui.
Tomi, čionai!
Pažiūrėk į mane. Pažiūrėk.
Tai buvo neįtikėtina.
Tai kančia.
Sušikta kančia.
Aš nuolat meluoju savo šeimai.
Kai esu su jais, trokštu būt su tavim.
Visą likusį savo gyvenimą?
Aš neprisimenu to rašęs.
Viliojai pažadais?
Ar galiu paklaust, kas toliau?
UŽSIKRUŠK
PAGAL SKOTO TEROU ROMANĄ
Išvertė Egidija Namavičė