CHICAGÓI RENDŐRSÉG HELYSZÍNELŐK
DUGD FEL MAGADNAK
Biztos ő rakta ide. Ki más?
Szerinted Rusty volt?
Ki más lenne ennyire kétségbeesve?
Te jól vagy, Tommy?
Nem.
Nagyon megijedt, de most felviszem.
ÁRTATLANSÁGRA ÍTÉLVE
Igen, mi újság?
Tessék?
A laborban is megvizsgálták?
Meg. Se DNS, se ujjlenyomat. Valószínűleg megtisztították.
Honnan tudjuk, hogy ez biztosan Carolyn piszkavasa?
Mi nem tudjuk. Te lehet.
- Kapd be! - És ez is itt van.
Semmit sem bizonyít, Tommy.
De, azt, hogy valaki próbál megfélemlíteni vagy bemártani.
Valaki, aki megvet. Ez azt bizonyítja, hogy kapálózik.
Tehát beveszik a bizonyítékok közé?
Hogyan? Se nyomonkövethetőség, se igazolhatóság,
csupán „egy” piszkavasként, nem „a” piszkavasként azonosíthatjuk.
És a házvezetőnő? Ő tudja azonosítani?
Hát, behívtuk. Azt mondta, hasonlít a kettő,
a készletből van, de csak ennyit tudott megerősíteni.
A házát teljesen átvizsgálták?
Át. Se DNS, se ujjlenyomat. Alapos volt.
Az ajtót betörték?
Nem, nyitva szoktam hagyni az oldalsó ajtót. Van egy macskám.
A szomszédom rá szokott nézni,
ha sokáig dolgozok.
Van macskád?
- Van. - Jó. Hadd gondolkozzak!
Szívesen lemondom a tárgyalást. Ismét. Kihirdetjük az újat.
Valaki?
A vád nem tart rá igényt.
Csak szeretnénk, ha az esküdtszék tudna róla.
Szóljunk nekik, hogy nem vesszük fel a bizonyítékok közé!
És Caldwell?
Miért akarná Caldwell besározni Tommyt?
- Mert feldühítettétek... - Hogy ne rád fókuszáljanak.
Bírónő, kérnék egy percet az ügyfelemmel! Köszönöm.
- Köszönöm, bírónő. - Hülye kérdés. Persze.
Kikérdeztétek? Csak ez érdekel.
Rusty, nyugi! Rusty...
Csak...
Csigavér!
Nem akarjuk, hogy ez bekerüljön a tárgyalásra. Még említés szintjén sem.
Sem utalásokkal, sem azok nélkül.
De kétséget kelthet.
Mi haszna lenne belőle Tommynak, ha nem mond igazat?
Mert az, hogy nála van a piszkavas, nem segít rajta.
És az üzenet? „Dugd fel magadnak”? Valaki be akarta sározni.
Ügyészként mikor mondasz olyat, hogy:
„Hé, megtaláltam a gyilkos fegyvert a konyhámban”?
Igen, egyetértek. Nem segít.
És ha meg akarjuk tartani Liam Reynoldsot mint lehetséges gyanúsítottat,
- akkor ez szembemenne vele. Nem... - Tehát most már...
most már felülsz erre a vonatra?
- Nincs oka besározni Tommyt. - Legalább kérdezzük ki Caldwellt!
- Miért akarná Moltót? - Én...
Ki tudja? Meg kit érdekel?
Itt nem az igazság a lényeg.
Hanem a kétség elültetése.
Ide figyelj!
Ha az esküdtek úgy gondolják, hogy valaki odatette... és ezt fogják hinni...
akkor nem Caldwellre fognak gyanakodni, hanem rád.
Akkor meg sem említik egyáltalán?
Nem elfogadható bizonyíték, ami amúgy lehet, hogy jó dolog.
Engem inkriminálna, mert lenne indítékom.
De mi van, ha kiszivárogtatják a médiának?
Hát, tudod, ha hasznos a vádnak,
miért ne szivárogtatná ki Tommy?
Figyu, ha kitudódik, érvénytelenítés lesz,
és szerintem nem erre megy rá! Érzi a győzelmét.
Azt mondtad, nem is biztos, hogy ez az a piszkavas.
De az.
Lekopott egy része. Felismertem.
- Ezt mondtad nekik? - Nem.
Egyszer tüzet gyújtottam vele.
Még jó, hogy nem volt rajta az ujjlenyomatom!
- Hahó! - Szia!
Mi a baj?
- Ezt kivinnéd? Mindjárt jövök. - Aha.
Ha egy ember a halála előtt, mondjuk, 20 perccel evett,
akkor az étel nagy része még a gyomrában lesz.
Egy része bekerülhet a patkóbélbe, ami a vastagbél előtt található.
És volt Carolyn Polhemus gyomrában étel,
- amikor meghalt? - Nem volt.
Mennyi idő alatt ürül ki az ember gyomra?
A folyadékok és félszilárd anyagok egész gyorsan távoznak a gyomorból,
két órán belül. Fehérjék és zsírok esetében ez 2,5 óra.
A rizshez és babhoz három kell.
KÍNA ÍZEI
A blokk szerint, amit 20.27-kor állítottak ki,
a Kung Pao csirkét és a rákos batyut
20.55-kor szállították ki Ms. Polhemus címére.
- Igen. - És a halála idején
- teljesen üres volt a gyomra? - Igen.
Pedig dr. Kumagai úgy állapította meg, hogy este tíz körül halt meg.
Tévedett. Én hajnal egy és három közé tenném a halál beálltát.
Hogyan tévedhetett ekkorát?
Nem tudom. A teljesen üres gyomorhoz
legalább négy órának kellett eltelnie a vacsora után.
És ha nem ette meg az ételt?
Megrendelte, megérkezett...
Ki lehet azt zárni, hogy valaki más odament ugyanabban az időben,
és megölte a nőt még a vacsora előtt?
Volt egy félig kiürült kínai ételes doboz a konyhájában...
Talált kínaiétel-maradékokat a patkóbélben?
Volt ételmaradék a patkóbelében.
Az lehetett az ebédje?
Az is lehetséges.
Kijelenti-e orvosi bizonyossággal, hogy az áldozat kínai ételt fogyasztott?
- Nem. - Köszönöm.
Csak hogy tisztázzuk:
jelenleg kizárólag védőügyvédek igazságügyi szakértőjeként dolgozik?
Kap egy jelentést, ön véleményt mond róla,
ezután a védőügyvédek eldöntik, hogy bevonják-e a tárgyalásba.
Amennyiben a véleménye nem nekik kedvez,
- nem vonják be. Így van? - Szakértő vagyok.
Védőügyvédek szakértője, aki csak akkor kap fizetést,
ha a véleménye nekik kedvez.
A jelen véleménye pedig az, hogy a gyomortartalmon alapuló halál ideje,
amit az ön szerint elfogyasztott kínai étel határoz meg, este tíz óra volt.
Ám mégsem tudja biztosan állítani, hogy az áldozat fogyasztott-e kínai ételt.
Jól mondom? Köszönöm.
Jó. Mondjuk, hogy ma jól jöttünk ki,
és az esküdtek legalább mérlegelik annak a lehetőségét,
hogy Carolynt éjfélkor, vagy kicsivel azután ölték meg!
Be kell bizonyítanunk, hogy te otthon voltál akkor. Ez menni fog?
Én bizonyíthatom. Tudok alibit szolgáltatni.
Őt nem hívhatjuk be.
Miért nem?
Mert egyrészt elfogult, másrészt remek lehetőséget nyújt arra,
hogy negatív fényben tüntessék fel Rustyt.
„Igaz az, Mrs. Sabich,
hogy nem tudott a férje viszonyáról?”
„Igaz az, Mrs. Sabich,
hogy a viszony állítólagos vége után újra összeszűrték a levet?”
„Igaz az, hogy nem mondta el önnek,
hogy ott volt a gyilkosság estéjén?
Hogy teherbe ejtette?”
„Nyitott kapcsolatban éltek, Mrs. Sabich?”
„Ő mindent tud önről?”
„Mindenkinek vannak titkai.
A férje tud Cliftonról, a barátságos pultosról?”
Mi a fasz?
Követtek engem?
Néha magánnyomozókat bízunk meg, hogy kiderítsék az igazságot.
Ami hasznos lehet.
Megállunk.
Megvan az alapos kétely. Miért kockáztassuk?
Szerintem egyetértek.
És én zárok.
Ó, nem.
Nem. Azt nem hagyom.
- Az én életem. Én zárok. - Rusty,
semmi hitelességed sincs az esküdtszék körében.
Miért hinnének neked most?
Komolyan! Jézus Mária...
Maine-ben, ahol születtem, ha te eteted a disznót,
akkor más hívja oda neked. Atyaég...
Én zárok. Mondok valamit: azt elfogadom, ha az esküdtek kételkednek bennem.
De ha a saját ügyvédeim teszik ezt, azt már nem tűröm.
És a legjobb barátomtól sem.
Mondd vissza!
Nem lehet.
Hogyne lehetne. Ha nem követi az utasításaidat...
Lyttle bírónő nem hagyná.
Súlyos kárt okozna a védelemnek.
Rusty nincs jól.
Akár jól van, akár ártatlan, készen áll.
Édesem, ez a tárgyalás egyszer már majdnem kinyírt.
Ezután visszavonulok. Ígérem.
Sétálgatok, füvet nyírok, jeges teát iszogatok veled,
én leszek Thornton Wilder, az unalom mintapéldánya...
de most még nagyon nem tartunk ott.
Sem tárgyi, sem igazságügyi bizonyíték, sem vallomás nem támasztja alá.
Nico Della Guardia...
Valamint ott van Liam Reynolds is...
Caldwell, a másik személy, akit nem vizsgáltak ki...
...engem... az elejétől...
...az áldozatot. Engem is.
Pontosan...
A 15 éves ügyészi karrierem során sosem láttam ilyet Chicagóban...
...tárgyalás, gyengéden érzett az áldozat iránt.
Ahogy én is. Nagyon szerettem.
Nagyon hiányzik, és én is tudni akarom, ki tette,
ahogy mindenki más. És megértem...
Szia!
A záróbeszédemet gyakorlom.
Gondoltam.
Segítsek?
Tanultam kezdő asztronómiát,
úgyhogy látom, ha valaki fényévekre van innen.
Et tu, lányom?
Ő sem volt százas a vége felé.
Hát, nem esik jól az embernek...
Ha a saját barátai szúrják le.
Apa, most komolyan?
A záróbeszéd?
Anyád küldött?
Csak magamban bízok, Jay.
Csináltam már ilyet.
Menni fog.
Oké.
Csak a biztos pontokat!
Ne mondd, hogy Tommy itt a valódi gyilkos,
vagy Liam Reynolds, vagy az exe!
Hallod?
Rusty?
Igen, hallom.
Jól van.
A védelem következik.
A nevem Rusty Sabich, mint azt már tudják.
Engem vádoltak meg.
Emberöléssel.
Fáj, hogy itt kell ilyet mondanom...
a feleségem és a gyerekeim előtt...
A bizonyíték csak azt mutatja meg, hogy elárultam a családomat,
a szeretteimet.
A feleségemnek okozott szenvedést már sosem törölhetem ki,
és a gyerekeim sem fognak úgy bízni bennem, mint eddig.
A bizonyítékok azt nem mutatják meg, hogy megöltem volna Carolyn Polhemust,
mivel nem én öltem meg.
Viszonyom volt Carolynnal, amit eltitkoltam.
Teherbe ejtettem, de ezt csak a halála után tudtam meg.
Ott voltam aznap este, ahogy más estéken is,
de csak ezt tudták bebizonyítani.
Nem volt szemtanú, nem volt vérnyom,
sem igazságügyi bizonyíték rajtam, a ruháimon, az autómban, az otthonomban.
Az ujjlenyomatom ott volt a lakásában, mert ott voltam aznap, ahogy máskor is,
de csak ezt lehet bizonyítani.
Tommy Molto a tárgyalás elején kiállt,
és azt állította, hogy gyengéden érzett az áldozat iránt.
Hát, én is.
Nagyon fontos volt nekem.
Nagyon szerettem.
És nagyon hiányzik.
Ahogy mások, én is tudni szeretném, hogy ki tette.
El akarom kapni a tettest.
Ahogy a rendőrség, az államügyész és Tommy Molto is.
Ő annyira, hogy a bizonyítékok hiánya ellenére
bárkit keresztre feszítene, akár engem is.
És hát beleillek a képbe.
A körülmények gyanúba kevernek. Ezt elismerem.
De nem csak engem.
Mások is voltak, akiknek Carolyn volt a rögeszméjük.
Ott van Michael Caldwell, az áldozat fia,
aki szintén ott volt aznap.
Aki nagyon-nagyon haragudott az édesanyjára.
És akinek hozzáférése volt a Bunny Davis-aktához.
Sem őt, sem a ruháit, sem az otthonát nem vizsgálták át.
Dalton Caldwell esetében sem volt házkutatási parancs,
ő szintén haragudott az áldozatra,
és simán hozzáférhetett a Bunny Davis-aktákhoz.
Na most, ezek bizonyítják-e, hogy Michael Caldwell
vagy Dalton Caldwell ölte meg Ms. Polhemust?
Természetesen nem, de azért elgondolkozik az ember.
Most én állok itt. Elfogultság miatt.
De az is biztos, hogy a 15 éves ügyészi karrierem során
ebben a városban sosem emeltem vádat úgy,
hogy nem tudtam megfelelni a bizonyítás terhének.
Az ügyészek most pontosan ezt teszik.
Bűncselekménnyel vádolnak,
pedig közelről sem tudják rám bizonyítani.
Sem tárgyi, sem igazságügyi bizonyíték nincs, tanúvallomás sem támasztja alá.
Nincs gyilkos fegyver.
Itt vannak a lehetséges gyanúsítottak, akiket nem vizsgáltak ki.
Ráadásul Liam Reynolds a bíróság előtt fenyegette az áldozatot.
Sőt, a halál pontos idejét sem ismerjük. Tehát igencsak megalapozott a kétely.
Ami felteszi nekünk a kérdést...
hogy egyáltalán miért vagyunk itt.
A kiemelt ügyekben az ügyészek feladata...
akik amúgy politikusok... hogy kielégítsék a közvéleményt.
Kell valaki, akit felelősségre vonnak. Kell valaki, akit elítélnek.
Bárkit. És most én vagyok a hunyó.
Én vagyok Tommy Molto hunyója.
Már az elejétől kezdve a fejemet akarta.
Végig egyértelmű volt a megvetése, a gyűlölete.
Az én fejemet akarja.
Ez az ügy nem Tommy Moltóról szól,
sem rólam, sem Carolynról...
legkevésbé sem az igazságszolgáltatásról... hanem önökről.
Esküt tettek. Kötelességet vállaltak,
hogy az elítéléshez egyértelmű bűnösséget kell megállapítaniuk.
Elfogadom a megvetésüket.
Meg is érdemlem.
Férjként...
Apaként...
És emberként is.
De nem én öltem meg Carolyn Polhemust,
ezért nincs rá bizonyíték.
Nem vagyok becsületes.
De reménykedek benne, hogy önök azok lesznek.
Köszönöm.
A vádlott az áldozat iránti szerelméről beszélt,
de szerintem a tárgyalás során kiderült,
és Mr. Sabich be is vallotta, hogy nem szimplán az volt.
Inkább megszállottság.
Azt is mondta, hogy el akarja kapni a tettest.
Nos, főügyészhelyettesként egyedi alkalma nyílt erre.
Sőt, ő vezette a nyomozást.
Tudják, a gyilkosságok esetében az első 48 óra
a legfontosabb a nyomozás szempontjából. Ő mit tett ebben a kritikus időben?
Információt tartott vissza, akadályozta a nyomozást,
a főnyomozónak pedig meghagyta, hogy csak ő kaphatja meg a bizonyítékokat.
Kikötötte, hogy én nem.
Azt sem árulta el,
hogy intim viszonyba keveredett az áldozattal,
épp egy fájdalmas szakítás miatt szenvedett,
és ott volt nála a gyilkosság estéjén.
Ezt mind elhallgatta.
Egy ártatlan ember nem így viselkedik,
főleg úgy, hogy őt bízzák meg a gyilkos előkerítésével.
Hazudott.
Titkolózott.
Másokat akart megvesztegetni, hogy hamis vallomást tegyenek.
Fizikailag bántalmazta a fő orvosszakértőnket,
megvert egy lehetséges tanút.
Ez nem fér bele az ártatlanságba, ahogy a békés természetbe sem,
pedig a vádlott így prezentálta magát.
Eugenia Milk, a saját jó barátja,
azt mondta róla, hogy a gyilkosság előtti napokban
Mr. Sabich kivetkőzött magából a Carolynnal való viszonya miatt.
Harminc üzenetet küldött a gyilkosság napján,
például ezt: „Mi a faszt képzelsz magadról?”
Ott volt, látták is, megtalálták a DNS-ét és az ujjlenyomatát,
és most rezzenéstelen arccal állítja, a megnyerő stílusával...
hogy: „Nincs valódi bizonyíték.”
Tényleg?
Nos, a vádlott nagyon jól hazudik.
Ő a gyilkos.
Nézzék, mit tett vele!
Aznap, amikor odament,
amikor írt neki, amikor visszautasították,
és aznap este, amikor utoljára látták vele,
nézzék, mit tett!
Aztán ideáll, és azt állítja:
„Lehet, hogy Liam Reynolds volt, vagy a volt férje.”
Mintha azt is sugallta volna, hogy én tettem.
Én... Persze.
Ez csak a kétségbeesés. Tudjuk, hogy megy ez.
Az viszont arcátlanság, hogy az áldozat fiára akarja terelni a gyanút
egy ilyen ügyben.
Ez nem normális.
Deviáns viselkedés.
Figyeljenek, a vádlottnak főügyészhelyettesként
lehetősége volt elkapni Carolyn Polhemus gyilkosát!
Erre ő mit tett? Hallgatott.
Akadályozta a nyomozást.
Miért? Mert tudta, hogy nem kell keresni a gyilkost.
Itt van előttünk.
Ma lehetőségük nyílik igazságot szolgáltatni. Önökön múlik.
Rendben? Sérelmezte a... Hogy is mondta?
A megvetésemet!
A megvetésemet, a viselkedésemet sérelmezte.
Hát jó. Azt akarja, hogy rám nézzenek.
Nézzenek rám! Nézzenek meg alaposan!
De...
akkor ezt a férfit is jól nézzék meg!
Ez a legrosszabb.
A várakozás. Vagyis majdnem. A bukás rosszabb lenne.
Ha te mondod...
Aha. Mert te nem tudsz veszíteni.
Én is így látom.
Komolyan, mit jelent a hosszú várakozás?
Ha sokáig vitázik az esküdtszék, az a védelemnek kedvez.
Szia!
Szerintem menjünk haza!
Eltarthat egy ideig.
Meg a macskádért is aggódok.
- Azt hiszed, ez vicces? - Poén volt, Tommy, ne már!
- Csak azt mondom... - Tudom.
...hogy hiába álldogálunk itt.
Igyunk egyet, vagy valami!
Szerintem az volt a biztosítéka. Végig.
- Mi? - A piszkavas.
Jó... Ha veszít,
akkor az lett volna a biztosítéka az újabb tárgyalásra... valahogy.
Hát, jó. Szerinted Rusty vitte a házadba a vasat?
Istenem... Mi a faszt látott Rustyban?
Kérdezhetek valami személyeset?
Mennyire voltál szerelmes belé?
De tényleg.
Fiúk, megvan az ítélet!
Jól van.
Álljon fel, Mr. Sabich!
Titkár asszony, kérem, olvassa fel az ítéletet!
Igen, bírónő.
„Az Illinois állambeli Cook megye Fellebbviteli Bíróságán lefolytatott
Állam kontra Rozat K. Sabich ügyben,
melynek száma 6710098,
mi, az esküdtek Rozat K. Sabichot...
nem találjuk bűnösnek
a Büntető Törvénykönyv 609.195-ös cikke alatt szereplő bűncselekmény,
Carolyn Polhemus személye ellen elkövetett egyrendbeli emberölés vádjában.”
Mintha álmodnék.
Most akkor vége?
Ugye nem tudnak fellebbezni?
Nem fognak. Vége van.
Minél hamarabb nyilatkozok, annál hamarabb tűnnek el.
Természetesen üdvözlöm az ítéletet.
győzött a jog.
Ahogy az erkölcsösség is...
hiszen ártatlan vagyok, nem én követtem el a gyilkosságot.
De itt most szó sincs igazságról.
Carolyn Polhemusnak nem szolgáltattak igazságot.
A gyilkos szabadlábon van, a halála megoldatlan maradt.
Az igazságszolgáltatás, főleg az ügyészi hivatal,
cserben hagyta Carolyn Polhemust.
Jobbat érdemelt ennél. Sokkal jobbat.
És ezt azért nem kapta meg,
mert a megbízott személyeket elvakította a törtetés, és, gyanítom, a gyűlölet.
Tommy Molto...
Az elejétől fogva nem gondolkozott.
Elvetette a sulykot. Csak rám fókuszált,
az ügyészi hivatal pedig csúfos kudarcot vallott.
Bosszút akartak az igazság helyett,
és emiatt cserben hagyták Carolyn Polhemust.
FŐÜGYÉSZHELYETTES
Tommy, remek munkát végeztél.
Komolyan.
Közvetett bizonyítékaink voltak, de te mindent megtettél az ügyért.
Legyőzött.
Cserben hagytam Carolynt.
A halála megtorlatlan marad, mert eltoltam.
Nem. Tommy, figyelj!
Tovább kell lépned, vili?
Ez itt Chicago.
Van egy rakás szörnyszülött, akiket börtönbe juttathatsz.
El kell engednünk ezt a munkánk érdekében.
És ami azt illeti, Rusty Sabichot is el kell engedned.
Jól hallottad.
Vár a munka. Vágjunk bele!
Akkor indulhatunk nyaralni. Látom, össze is pakoltál.
Igen.
Dr. Rush tanácsolta...
hátha újra megtörténik.
Újra?
Igen.
Hátha újra kedved szottyan tönkretenni a családodat.
Újra?
Igazából már az elején tudtam, de aztán elbizonytalanodtam.
Aztán megint biztos voltam benne.
Rusty, nem tudom, miről beszélsz.
Csak arra tudtam gondolni:
„Én tehetek róla. Az én hibám. Én tehetek róla.”
Meg kellett tennem mindent, hogy megvédjem a családomat, téged.
És megtettem.
Nem.
Csak azt nem értettem, hogyan viselkedhettél olyan átlagosan másnap.
Mintha meg sem történt volna.
Nem gondoltam volna, hogy ugyanúgy folytatod az életedet.
Azt hiszed, én öltem meg Carolynt?
Nem, valaki más tette, de a te testedben,
ahogy az én esetemben, amikor odamentem megkötözni.
Hogy érted azt, hogy megkötözted?
Hogy falazzak neked.
Tessék?
Visszamentem aznap.
Úristen!
Carolyn? Carolyn!
Ne, ne! Carolyn?
Mi...
Először fel akartam hívni a mentőket,
hátha van egy kis esély rá, hogy életben van,
bár nyilván... nem volt.
Ó, baszki! Baszki!
Aztán rájöttem.
Csak egy ember tehette ezt.
Így nem hívtam a mentőket, hogy megvédjem őt,
és ne keveredjen gyanúba.
Mi van azzal az üggyel...
Liam Reynoldsszal?
Könnyű hamis vallomást szerezni. Sokszor csinálunk ilyet.
A... A büntetés csökkentését ajánlottam, ami általában elég.
Megért egy próbát.
- Rusty, te nem vagy normális! - De aztán eszembe jutott:
„Úristen, lehet, rosszul gondoltam.”
Ezután Jaden mesélt a disszociációs dologról,
hogy az ember így védi önmagát,
elhatárolja magát a valóságtól.
Akkor jöttem rá, hogy pontosan ez történt.
Elkattant az agyad, aztán másnap
már olyan volt, mintha egy másik ember tette volna.
Te megőrültél.
És nem így volt!
De, így volt.
A pultos ügy után nyomkövetőt tettem az autódra, B.
Micsoda?
Te mentél oda Tommy Molto házába, hogy odatedd a piszkavasat.
Gondolom, segíteni akartál, de akkor is odamentél.
Nem, nem ő volt.
Hanem én.
Tessék?
Én...
Azt hittem, a vallomásod után börtönbüntetésre ítélnek.
Csak ez jutott eszembe megoldásként.
Várj!
- Mi... - Anya kocsijával mentem.
Mi?
Én tettem a vasat a konyhájába.
Jay! Jay?
Ne!
Honnan szerezted a piszkavasat?
Csak szembe akartam nézni vele...
Szia!
Ne!
Biztosan nem kérsz teát?
Biztosan.
...hogy megmondjam, hagyjon békén téged.
És a családunkat.
Nem én tehetek róla. Hanem az apád.
Ő nem hagy békén.
Ez nem igaz.
Mondj fel, és hagyd békén a családomat!
Tartsd magad távol tőlünk!
Békén hagyom.
De mostantól összefonódik az életünk.
Mert az ő...
gyerekét várom.
Aztán hazaindultam,
és úgy éreztem, mintha álmodtam volna az egészet.
De nem álom volt.
Amikor ti reggeliztetek, és azt mondtam, nem vagyok jól,
kitakarítottam a kocsit,
a piszkavasat meg eltemettem.
Jó, figyelj rám!
Erről soha többé nem beszélünk.
Ide hallgass, Jay!
Önvédelmi mechanizmusként
tört ki belőled...
hogy megóvd a családodat.
Én tehetek az egészről.
Én okoztam.
Túléljük, családként.
Rendben?
Szeretjük egymást.
Egy család vagyunk, és szeretjük egymást.
Igen!
Ez az!
Tökéletes!
Szaftot?
Köszi.
SCOTT TUROW REGÉNYE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra