Halim!
- Kan du også laverandaen? - Ja, det kan jeg.
- Og kantbåndet? - Også det.
Er du hurtig?
Jeg arbejder hurtigt. Vent og se.
DEN BLÅ KAFTAN
Denne lyserøde satin er også smuk.
Og let.
Vi kan lave noget moderne ud af det.
- Se her. Kan du lide det? - Nej.
Mener du det?
Farven er blød, stoffet flydende. Det klæder dig.
Ellers har Bachir nye stoffer.
Hvis I finder noget, I kan lide, kan vi sy det for jer.
Vi kigger på det. Er Halim begyndt at arbejde på min kaftan?
Nej, han har haft travlt. Men han starter snart.
- Har du det godt, Mina? - Ja. Tak.
Vi kommer tilbage. På gensyn snart.
Jeg tager hjem. Arbejd bare videre.
Vi er bagud, og kunderne klager. Youssef, læg stofferne væk, tak.
- Fold dem, så de ikke bliver krøllede. - Naturligvis.
På gensyn i aften.
Vi mangler guldtråd. Kan man købe det heromkring?
Ja, ikke langt herfra.
- Jeg kan købe noget i morgen. - Godt.
Hvem har lært dig faget?
Min far. Han var mester.
Det var hans forretning.
Han må have været stolt af dig.
Mina?
- Mina! - Jeg er her.
- Har du det godt? - Jeg har det bedre nu.
- Vil du ikke hvile dig? - Nej, jeg har det fint.
Du må godt veje dem.
En eller to til.
Nej. Dem her.
- Et kilo. - Seks dirham.
- Værsgo. - Tak.
Jeg betaler i morgen. Hvis de er gode.
- Har du ventet længe? - En times tid.
Men det gør ikke noget.
- Kan jeg klæde om her? - Ja, derovre.
Kan du skaffe en tråd, der passer til stoffet?
Kunden kommer forbi for at vælge.
- Klæd om derhjemme næste gang. - Undskyld, jeg troede...
Vi har ingen tid at spilde.
Halim!
- Det er smukt. - Tak.
- Goddag. - Goddag.
Det er det her, jeg gerne vil have lavet.
Jeg beklager, Fatna.
Det her laver man ikke længere.
Hvad mener du?
Har du haft den her længe?
Ja, 50 år. Jeg fik den i gave, da min ældste blev født.
Jeg kendte en mester, der blev oplært af jøderne.
Han kunne lave det her arbejde.
Men han døde. Må han hvile i fred.
- Er der ikke andre? - Beklageligvis ikke.
Der er ingen tilbage.
Må jeg beholde den indtil i morgen?
- Du skal ikke... - Så får du den nystrøget tilbage.
Og jeg ordner den her søm, så den ikke bliver mere beskadiget.
- Det er i orden. - Godt.
Figenformede knapper.
Der er ingen, der kan lave den slags længere.
Se detaljerne i stingene, buernes perfektion.
Man kan ikke se, den er 50 år gammel. Den er stadig lige så smuk...
... som den første dag.
Den er pragtfuld.
- Må jeg se den? - Ja.
- Og den her? - Den går aldrig af mode.
Du kan få den lavet med silketråd i disse to farver. Det vil blive flot.
Har du andet? Lad mig se.
Værsgo. Det er vidunderligt.
Ja, det er fantastisk.
Men det må tage tid at lave det.
- Lidt. - Hvor lang tid, cirka?
Omkring seks uger. To måneder, hvis du vil have den helt ned.
To måneder er for lang tid. Og med en symaskine?
Halim bruger ikke symaskiner.
Ingen kan se, om det er håndsyet eller maskinfremstillet.
- Det går ud på et nu. - Vi kan give dig en god pris.
Youssef. Kom.
Når du skærer, så juster stoffet, og hold det stramt.
Det må ikke bevæge sig.
Se her. Kom herhen.
Til kraven skal du altid lave et mindre mønster.
Værsgo. Du laver kraven.
- Jeg har aldrig prøvet det før. - Værsgo.
Når du klipper stoffet ud, så lav lidt spillerum.
Hvis du klipper for meget af, kan du ikke fortryde.
Giv altid dig selv en ekstra centimeter.
Det er din margen. Mesterens centimeter.
Næste gang laver du også mønsteret.
- Forbered guldtråden. Jeg mangler den. - Maftal eller tarsan?
Tarsan, med tre tråde.
Lav balance mellem tarsan og maftal. Ellers vil det skæmme dragten.
Du kan roligt bruge strygejern.
- Sådan her? - Nej, der er en retning, du skal sy i.
Undskyld. Tiden løb fra mig.
Det er helt i orden.
Du skulle lave dit arbejde.
Kom, så varmer jeg maden.
- Skal du ikke spise noget? - Jeg spiste nogle mandariner.
Gør I fremskridt? Er han god?
Ja, han er lærenem.
Han kan åbenbart lide faget. Han vil gerne lære det.
Ingen vil lære det fag længere, Halim.
Det er forbi.
Vent og se.
Inden længe fortæller han dig, han har fundet et nyt job.
Han bliver bud eller grønsagssælger på markedet.
Jeg ved det ikke. Han virker anderledes.
Det er han ikke. Han er præcis som de forrige.
I så fald finder vi en anden. Det skal nok gå.
Som om lærlinge vokser på træerne.
Jeg kan klare det selv. Jeg har ikke brug for nogen.
Du ved, det er umuligt. Vi er for langt bagud.
- Her. - Tak.
- Låste du hoveddøren? - Ja.
Jeg vil gerne arbejde videre på den her kaftan i aften. Den mangler tyl.
Lad mig se.
Det sagde du ikke til mig.
- Du kunne have ventet med tråden. - Det er helt i orden.
Gnid dem med mandelolie. Det hjælper.
Lad kaftanen ligge. Du kan arbejde på den i morgen.
Youssef! Kom.
- Youssef! - Ja?
- Hvor er den lyserøde satin? - Derovre.
Nej.
- Jeg har ikke set den. - Derovre, eller har du ikke set den?
- Jeg har ikke rørt den. - Du lagde stofferne væk.
- Ja, men jeg... - Men ingenting!
Find den, ellers trækker jeg den fra din løn.
Så træk den fra.
Det er en sjov attitude, hvis du ikke gjorde noget forkert.
Jeg har klaret mig selv, siden jeg var otte år, frue.
Penge kommer og går. Det er jeg ligeglad med.
Jeg er ingen tyv.
Det ved jeg godt.
Den er flot.
Guldtråden ser godt ud.
Godt håndværk. Men du bør sætte farten op.
- Det er bare... - Tålmodighed.
- Denne form for broderi er ikke let. - Det er det, jeg betaler for.
Du er ikke forpligtet til at få det lavet her.
Min mand er ikke en maskine. Han arbejder i sit eget tempo.
Hvis det ikke passer dig, refunderer jeg dit depositum straks.
Hvad gør vi?
- Jeg kommer og ser, om det går fremad. - Som du vil. Farvel.
- Farvel. - Farvel.
- Jeg skal nok arbejde hurtigere. - Nej. Hun skal ikke styre dit tempo.
- Vi er nødt til at komme videre. - Det ved jeg.
Men det er den smukkeste dragt, du har lavet i årevis.
"Det er det, jeg betaler for." Dumme ko...
Din mand betaler med alle sine bestikkelsespenge. Skråt op med hende!
Hvad bilder hun sig ind?
"Du ved ikke, hvor meget te, kaffe og tobak -
- det kræver at lave denne kaftan, Fru distriktschef-kone!"
"Der kan du selv se! Mindre myntete og mere arbejde!"
"Min mand er ingen maskine!"
"Han arbejder i sit eget tempo. Jeg vil refundere dit depositum straks."
"Det bliver Abdellatif, min mand, ked af."
"Din mand? Abdellatif?"
"Ja, min mand! Min mand, distriktschefen!"
"Som kender alle!"
Distriktschef!
Chef, den er god!
- Hvor skal du hen? - Jeg har ikke lyst til at gå hjem nu.
Du skal hvile dig, Mina.
Vi skal hen til Moha's.
Jeg har passeret den café i 15 år uden at sætte mine ben der.
Jeg vil bare have en myntete fra Moha's.
Der er en stol.
Hej, Halim, hvad skulle det være?
Te med safran. Jeg kan lide at blande det.
- Og du, skat? - Kaffe. Jeg vil have kaffe.
Jeg vil også gerne ryge lidt.
- Tager du gas på mig? - Nej.
- Tag bolden fra ham! - Stop ham dog!
- Mål! - Fandens også!
Hvad er der galt med hende? Nu er vi nødt til at score.
Hvad? Der var mål.
Som om det var VM-finalen, ikke?
Det er vanvittigt. Jeg forstår dem virkelig ikke.
Ved Gud.
Godaften. Må jeg se legitimation?
- Er der et problem, betjent? - Bare et rutinetjek.
Hvornår er I begyndt at lave rutinetjek i medinaen?
Jeg har det ikke med, når jeg er så tæt på huset.
- Så må vi tage på stationen. - Vi er gift. Vi bor tæt på.
Udmærket. Må jeg se vielsesattesten?
Undskyld, jeg har den ikke på mig. Jeg kan gå hjem og hente den.
Lad gå for denne gang.
Dig, kom herhen.
Hvorfor undskylder du?
- Hvad skal jeg da gøre? - Hvad du skal gøre?
Ja. Hvad?
Ingenting. Man skal aldrig gøre noget, aldrig sige noget.
Mina!
I morgen tidlig tager vi på hospitalet. Du skal have taget nye prøver.
- Det er nytteløst, og det ved du. - Nej.
- Vi gør det. - Hvorfor?
Og betale 4000 dirham for endnu en skanning?
Har vi ikke brugt nok på det allerede?
Vi har gjort alt, hvad vi kunne.
Nu er det i Guds hænder.
Jeg har forbedret mit broderi siden sidst. Jeg er næsten i mål.
Godt. Det må du vise mig.
Hallo. Er her nogen?
Er her ingen?
- Frue. - Er Mina her?
Nej. Hvad kan jeg hjælpe med?
En kaftan til et bryllup. Har du noget godt?
Vent, så kalder jeg på mester.
Jeg kan justere den i bredden eller længden.
Det er ikke det, jeg søger. Det skal være smartere og stilfuldt.
Den her.
Det er et klassisk snit.
Den går hele vejen ned også på siderne.
Den virker tung.
Hvad med den der? Hvornår er den færdig?
Beklager, men den er reserveret til en kunde.
Må jeg se den? Bare kigge.
Det er perfekt arbejde, må jeg sige.
Pas på, du ikke beskadiger stoffet.
Jeg er villig til at betale mere end hende. Du bestemmer prisen.
Jeg beklager. Det er ikke muligt.
Kan du skaffe mig den samme kongeblå?
Det er ikke kongeblå, men petroleumsblå.
Glem det.
Farvel. Som om du er den eneste på markedet.
Hvordan gik det i dag?
Undskyld.
Det var ikke min mening at vække dig.
Tror du, jeg er en kylling?
Jeg lukkede bare øjnene lidt. Det var ikke min hensigt at sove.
Har du det bedre?
Ja, Gud være lovet.
Jeg laver mad til dig.
Jeg er ikke sulten.
Hvil dig.
Her.
Lad mig se.
Det er ikke værst.
Symmetrien er ikke god.
Brug den anden side som reference, så de er ens.
Lad være med at kigge på dine fingre.
Sæt nålen godt i -
- og tryk den ind, så sømmen kan holde.
En kaftan skal kunne overleve den, der går med den.
Passere videre fra mor til datter og klare tidens tand.
Fortsæt bare.
Tryk hårdt, når du sætter nålen i.
Har du det godt?
Ja, bedre. Gud være lovet.
- Har du hvilet dig? - Ja, og jeg har gjort rent.
Du ser smuk ud.
Som altid.
Du er lidt sent hjemme. Kunne du ikke blive færdig før?
Nej.
Nu dækker jeg bord.
Nej, slap du bare af. Du må være træt.
Den er næsten klar.
Smager det godt?
Ja, meget.
- Hvad er anledningen? - Der er ingen.
Skal vi altid bruge en anledning for at spise rfissa?
Du har ret.
- Har du været ude og købe ind? - Ja.
- Og hvad så? - Du bør ikke gå ud alene, Mina.
Jeg har det fint.
I morgen skal jeg være i butikken.
Hvad?
Vil du hellere have, jeg ligger i sengen hele dagen?
Spis. Maden bliver kold.
Halim!
Jeg kommer nu.
Sådan her?
Ja, det er bedre. Men den skal være lidt strammere.
Jeg kan lægge den ind.
Men det her stof skal glide over din hud.
Det må ikke stramme.
Det er silkefløjl.
Se, hvor blødt det er.
Hvor det glider.
Du må ikke hindre dets bevægelser.
Hvis du bærer det direkte på din hud, vil det omslutte den naturligt.
Bæltet klarer resten.
Fint nok. Men jeg vil gerne have lagt den lidt ind.
Godt. Som du ønsker.
Du har ret.
Det bliver godt.
Lav justeringerne, når du er færdig med den anden kaftan.
Gjorde jeg noget forkert?
Nej. Vi er bare nødt til at sætte tempoet op.
Vis mig de andre.
Det her er vidunderligt.
Og prøv at se det her.
Se.
Kvinderne beundrer det her.
- Jeg ved det ikke. - Du er velkommen til at returnere dem.
Godt.
For øvrigt...
Du købte denne lyserøde satin sidst og returnerede den ved en fejl.
- Kan du huske det? - Ja. Tak.
Jeg lader dem her ligge hos dig.
Tænk over det, behold dem, du vil, og giv mig resten tilbage. På gensyn.
- Goddag. - For to dirham sort sæbe.
- Var der andet? - Nej tak. Jeg tager en enkelt kabine.
15 dirham.
Du har ikke spist din mad.
Skal du sige det til mig ved hvert måltid?
Du har ikke spist noget i flere dage.
Jeg er på kur. Kan du ikke se, jeg er en mannequin?
Jeg bliver hjemme. Jeg har det ikke så godt i dag.
- Så bliver jeg hos dig. - Nej.
Jeg giver ham en reservenøgle og kommer tilbage.
Jeg vil helst blive.
Jeg vil helst have, at du gør den kaftan færdig.
- Er det godt? Ikke for bred? - En smule ind.
Lidt mere. Ilyas, vær sød ved din bror!
For himlens skyld! Hvad laver I dog?
Hvad er det for noget? Sagde jeg det ikke?
Kom herhen! For himlens skyld.
Har I ikke lavet ballade nok?
Synes du, det er sjovt? Vent, til vi kommer hjem.
Hold mund. Gå så!
Det her kan I ikke være stolte af. I kan bare vente, til vi kommer hjem.
Jeg kommer igen i morgen.
Jeg elsker dig.
Saml tråden op fra gulvet, tak.
Find en anden, der kan samle din tråd op.
De har fem knopper, som du bad om. To hundrede knapper.
- Jeg tilføjede ti, for at være sikker. - Godt. Tak.
Må Gud belønne dig.
Hvad er der i vejen?
Hvad er der?
Hvor gør det ondt?
Mina. Hvor gør det ondt? Fortæl mig det.
Træk vejret ind.
Pust ud.
Jeg øger doseringen af morfin for at lindre smerten.
Og giv hende sirup for at stimulere hendes appetit.
Hun skal spise. Det er vigtigt.
Er det alt?
Mere kan vi ikke gøre.
Men vi må tilbage til hospitalet og få lavet nogle prøver.
Måske kan hun begynde på en anden behandling.
Halim.
Din kone har kæmpet.
Nu er tiden inde til at lade hende give slip.
Det gør mig ondt.
Lad os gå ind.
Hvorfor?
Det er Sheikha Haddas begravelse.
Er det rigtigt?
Det skulle man ikke tro.
Hvorfor ikke?
Hun, der fik hele Salé til at danse, som elskede farver og stads...
Jeg er sikker på, at hun drømte om noget andet.
Vil du hjælpe mig med at vaske hår?
Jeg har ventet 25 år på, at du skulle vaske mit hår.
Du skulle bare have spurgt.
Pas på, hvad du siger.
Hvem ved, hvad jeg ellers kunne bede om.
Deres ønske er min lov, frue.
- Hvordan er vandet? - Varmt. Varmt.
Og sådan her? Sådan her.
Butikken har været lukket i en uge.
Jeg var bekymret.
Kom ind.
Jeg troede, at du var taget tilbage til Meknès.
Nej.
Kan jeg gøre noget for jer?
Nej.
Halim!
Hvem er det?
Youssef. Han kom for at sige, hvordan det går i butikken.
Men han går nu.
Youssef!
Låser du af hver aften i butikken?
Ja. Altid, Mina.
Og Latifa? Har hun været der for at betale for sin dragt?
Nej, ikke endnu.
Giv hende den ikke, før hun betaler. Også selvom hun insisterer.
Ellers går der et år, før hun kommer og betaler.
Godt.
Nå, jeg må hen i butikken. Der er noget, der skal indhentes.
Jeg mangler snart tråd. J Jeg kan købe noget, hvis du synes.
Og hente knapperne til den blomstrede dragt.
Der er penge i skuffen under disken.
Ja. Han klarer det godt.
Han arbejder på adskillige dragter.
Kunderne spørger, men han forstår at trække tiden ud.
Du må tilbage så hurtigt som muligt.
Vi har ikke råd til at miste kunder.
Det er i orden.
Når du har det bedre.
Mina?
Det er ingenting. Jeg ville bare tage min medicin.
- Hvorfor kaldte du ikke? - Jeg kan gøre tingene selv.
Slog du dig?
Nej.
Der er ikke sket noget.
Jeg vil hvile mig lidt.
Hun var her i sidste uge.
Og i denne uge. Hun vil have pengene tilbage.
Jeg tænkte, du måske ville gøre den færdig herhjemme. Det er en dyr kaftan.
Kom ind.
Jeg tog nogle varer med til jer.
Der er mandariner til Mina.
Tak.
Har hun det ikke bedre?
Hun er en stærk kvinde. Hun skal nok klare sig.
Min mor døde, da hun fødte mig.
Min far foragtede mig altid.
Mina...
Mina slettede alt.
Hun var der altid.
Som en klippe.
Kom så, mester, stå op.
Stå op!
- Du er blevet doven. - Seriøst?
- Mig, doven? - Ja, doven.
Endda meget.
Ja. Dem her. Gør dem klar, og kom herhen med dem.
- Godt. Får du brug for andet? - Nej tak.
Halim! Er Youssef hos dig?
Ja.
Vil du sende ham herind?
Han kommer nu.
Hvad? Vil du tage et billede?
Kom. Sæt dig ned.
Tak for alt det, du gør.
Det er ingenting.
Jeg fandt den lyserøde satin.
Uden at fortælle dig det.
Det ved jeg.
Hvornår fandt du ud af det?
Bachir fortalte mig det. Han gav den til dig nogle dage senere.
Tilgiv mig.
Det er helt i orden.
Nej. Jeg var ikke ærlig over for dig.
Kan du tilgive mig?
Se på mig.
Jeg tager hen i butikken.
Jeg er færdig.
Jeg håber ikke, det har fået for meget.
Sagde han ikke, at jeg er allergisk over for æg?
Undskyld, det vidste jeg ikke.
Slap af. Hvis det passede, ville jeg være død nu.
Jeg har ikke spist andet i ugevis.
Velbekomme. Jeg skal arbejde. Jeg er ikke sulten.
- Nej. Sæt dig sammen med os. - Det skal I ikke.
Det kan der ikke forhandles om. Sæt dig ned.
- Her. - Tak.
- Ved du, hvad Houria sagde til ham? - Nej.
At dine mål var forkerte.
Og hun har taget ti kilo på!
Ved du, hvad han gjorde?
Jeg fortalte hende, den skulle peppes op for at passe til hendes stil.
Jeg tog ærmerne af, føjede stoffet til siderne og klemte hende ind i den.
- Næste gang må vi veje hende først. - God ide.
Hun har gjort det før.
Mohamed, skru ned for den musik! Vi bliver tossede af det!
Jeg har fået nok! Jeg taler til dig! Er du døv?
Jeg er træt af det!
Lige hvad der manglede. Ved Gud i himlen.
Kom. Kom her!
Det hele er i skuldrene. Bevæg dem.
Vis mig, hvad du kan.
Kom så!
- Du har aldrig sunget rifiansk for mig. - Men nu gør jeg.
Har du ikke lyst til at sove?
Jo, men jeg skal gøre den kaftan færdig.
Han er en god fyr.
Tilgiv mig, Mina.
Jeg prøvede at undertrykke det.
Hele livet har jeg prøvet.
Uden held.
Jeg kunne have bragt skam over dig.
Sværtet dig til.
Jeg kender ingen mand, der er så ren som dig.
Så ædel.
Jeg er stolt af at have været din kone.
Den er fantastisk.
Du skal gennemgå alle detaljerne.
Sørg for, at det hele holder.
Gå kantbåndet efter visse steder.
Og så kan du aflevere den.
Den er smuk.
Hvis vi kunne have fejret vores bryllup, ville jeg have ønsket mig sådan en.
Selvom du ikke var så dygtig dengang.
Ved du, at det var mig, der friede til ham?
- Er det rigtigt? - Ja.
I lugter af kamel, begge to.
I dag skal du i dampbad. Det er besluttet.
Så får jeg også lidt fred.
- Det er umuligt. - Jeg vil ikke sige det igen.
Tak, mine herrer. Fra nu af kan jeg klare mig selv.
Se så at komme af sted. Gå så!
Vil du hjælpe mig?
Halim.
Vær ikke bange for at elske.
Skal jeg gøre den klar til levering?
Ikke endnu.
Luk øjnene.
Kan du lugte havbrisen?
Vidunderligt.
- De er søde, ikke? - Meget.
Jeg kondolerer. Må Gud give dig mod.
Tak.
Hun er klar.
Hun er blevet renset. Du må ikke røre hende mere.
- Rør ikke ved hendes ligklæde! - Gå ud.
Hører du ikke?
Gå ud, sagde jeg.
Må Gud bevare os.
Allah! Giv hende en ædel bolig. Gør hendes grav til en have i paradis.
Rens hende for hendes synder, som man renser hvidt stof for skidt.
Vask hende med vand, sne og hagl...
Tekster: Henrik Jakobsen Oneliner