- Margot. - Hej, mor.
Der er sket nogle skræmmende ting.
Det har noget at gøre med Harold Biddle.
Tal ikke med nogen andre om det.
Man kan ikke stole på de andre forældre. Jeg kommer tilbage.
Vent, mor...
Tidligere i Goosebumps...
Fortæl mig, hvad der foregår.
I to har en hemmelighed, og jeg er ikke en del af den.
- Hvad? - Jeg er ked af det.
Tænk, at han ville gøre det mod min mor.
Lucas, lyt til mig! Du kommer til skade.
Nej! Min bil!
Jeg fortæller sandheden.
Der var gigantiske orme over alt!
Og det har alt sammen noget at gøre med et dødt barns spøgelse.
Hvorfor er der ingen, der lytter til mig?
Du bragte hende til det rette sted.
Jeg tager mig af hende nu.
Jeg vil bare gerne vide, hvornår jeg kan tale med min søn.
Tag din medicin, hvil dig
og du er hos din søn, før du ved det.
Fint.
Hej.
Du er savværksdamen, ikke? Er det dig?
Kan du holde op med det?
Nej.
Jeg vil have ham tilbage.
Nej!
Undskyld? Kan jeg hjælpe dig?
Ja. Jeg er her for at donere blod.
Blodbanken er på anden sal.
Det her er den psykiatriske afdeling.
Ups.
Jeg er vist gået forkert.
Hun ser ikke så godt ud.
Er det alle dine ting?
Ja, jeg fokuserede ikke på at pakke.
Men bare rolig,
vi kan hente mere, hvis vi får brug for det, ikke?
Er du okay?
Ja, jeg er stadig øm efter, du ved, det der.
Da du ødelagde min bil, ja.
Jeg skal stadig ringe til forsikringen.
Præmier, ikke?
Hvad er det?
Det er ligemeget.
Velkommen til vores ydmyge hjem.
Og Lucas, jeg ville bare sige,
at du er velkommen til at blive her, så længe Nora har brug for det.
Fedt. Tak.
Det her er et sikkert sted...
Far.
Det her skal ikke være en følelsesomgang,
så jeg hjælper dig ind på gæsteværelset.
Fint.
Jeg laver aftensmad.
Hvorfor er der seks håndklæder?
Det er bare tre og et til hænderne.
Okay.
Så er du okay?
Jeg ved, det har været meget, så...
Jeg ville ønske, jeg kunne se min mor.
Vi kan tale i telefon, men jeg er den eneste,
som hun gerne vil se,
og det føles bare virkelig forkert.
Ja.
Jeg er ked af det, Lucas.
Det føles dumt at tale om min mor,
når der foregår alle mulige andre virkelig vigtige ting.
Nej. Det er din mor. Selvfølgelig er det vigtigt.
Men det er lidt sjovt.
Du ved, vores forældre går i seng sammen.
Der er et spøgelse, der hjemsøger os,
og jeg kaster orm op.
Og nu skal vi sove sammen?
Ja, tilsæt en forsvunden søskende og en rig bedstemor,
og du har en tv-show.
Jeg er virkelig glad for, at det er dig.
Jeg er glad for, at det er dig, der er her sammen med mig.
Hvis det giver mening.
Ja, det giver mening.
Jeg er også glad for at være her med dig.
I det mindste kan det ikke blive mere akavet.
Hvem er det?
Det er min mor.
Bor du permanent i Seattle?
Nej, det var bare midlertidigt.
Jeg er tilbage nu.
Tilbage som i tilbage?
Jeg ville fortælle dig det.
Jeg tænkte, det ville være en sjov overraskelse.
Overraskelse.
Det er sjovt.
Vil nogen have lidt vin?
Ja.
Tak.
Margot? Lucas?
- Nej, jeg går i high school. - Jeg drikker ikke.
Jeg lavede bare den gamle studievejledertest.
Okay.
Okay, mor, hvad foregår der?
Vi har ikke talt med de andre forældre, så...
Jeg kan ikke gå ind i det lige nu.
Der er noget andet, jeg skal tage mig af først.
- Mener du det? - Skal jeg gå?
- Nej. - Ja.
Du kan umuligt forstå, hvor kompliceret det her er.
Jo, det kan jeg. Tro mig, det kan jeg.
Jeg kan ikke tale om det nu.
- Du kan aldrig tale om det. - Han kommer.
Proppen knækkede i flasken. Jeg prøvede at få den ud.
Bær over med mig.
Colin, vær forsigtig.
Sådan der.
- Vil du have noget? - Ja, tak.
Det er bare proppen, den...
Tak.
Hvad snakkede vi om?
Intet, som sædvanlig.
Vil I have mig undskyldt? Tak.
Jeg vil pakke ud.
Jeg har intet.
Forbandet prop.
Så, det er det.
Jeg gjorde det forbi med Allison.
Endelig!
Forbandelsen er brudt.
Virkelig?
Ja, Isaiah, helt ærligt.
Hun var ikke den værste.
Ja, det ved jeg. Pigen gav os intet.
Allison var ikke interessant nok til at være den værste.
- Hold da op. - Helt ærligt.
Bruddet var uundgåeligt.
Som en millennial, der siger ord,
de ikke forstår, men har hørt på TikTok.
Og du er optaget af forholdet,
fordi du kender mig så godt?
Soulmates, okay?
Dig, mig. Jeg passer på dig.
Og så er jeg bøsse, så jeg er optaget af romantik.
Det kan ses.
Du er som en sæson af The Bachelor.
Har du fortalt det til Margot?
Jeg fortæller hende det, når hun kommer.
Men du ved godt, at Lucas bor hjemme hos hende lige nu, ikke?
Du tror ikke, jeg har noget at bekymre mig om,
vel?
Jeg tror, Lucas er ligefrem.
Men du har overbevist alle
i årevis, også Margot, om, at I bare er venner,
og at du ikke har følelser for hende.
Og det er okay, hvis du har.
Kriser gør mig sulten.
Er Margot her ikke endnu? Det her er hendes møde.
Jeg skriver til hende.
Laver du sjov?
Der er kopisuppe på mine sneakers.
Jeg synes ikke, vi skal kalde det det.
Jeg ville kalde det "James' juice", men det stemte du også ned.
Men "kopisuppe" lyder bare intimt.
Og efter alt det siger hun, at det er kompliceret.
"Ja, mor, det ved jeg.
Det er mig, der står med det."
Det er altid en tilsløring med hende.
- Tilsløring? - Hun tager til Seattle,
og hun fortæller ikke hvorfor.
Okay. Og hun fortæller mig aldrig noget, okay.
Men nu er der faktisk hjemsøgte genstande,
der vil ødelægge vores liv, og hun ved noget,
og hun vil stadig ikke tale.
Det er ikke okay. Jeg vil ikke være okay for hende. mere
Du behøver ikke være okay.
Det er bare det,
at hun kunne hjælpe lige nu,
men alligevel vælger hun ikke at gøre det.
Hun begyndte at være fjern,
efter jeg begyndte i high school.
Som om hun bare ventede på, at jeg skulle blive voksen,
så hun endelig kunne blive fri.
Måske hader hun bare teenagere.
Eller mig.
Det er umuligt.
Er det her vejen til James' hus?
Ja, det er den her vej.
Det er den lange vej.
Jeg ville gerne vise dig noget først.
Okay.
Ta-da.
Det er en legeplads.
Det er faktisk det sted, hvor jeg har brækket alle knogler i min krop.
Virkelig?
Nej, men det lød lidt sejere, hvis jeg sagde det sådan.
Det er egentlig bare de seks i min venstre hånd.
Så hvorfor tog du mig med herhen?
Jeg vil gerne have, at du skal vide,
at selv når det føles helt håbløst,
og du lider,
så bliver det bedre.
Ting heler med tiden.
Og, jeg mener...
Jeg synes, du er sej...
og så sjov uden at prøve at være det...
og så klog.
Og du får mig til at føle mig dum, men ikke på en ond måde,
som alle andre gør.
Jeg vrøvler bare...
og jeg vil virkelig gerne kysse dig, men jeg vil ikke,
for det føles, som...
Hej, undskyld vi kommer for sent.
Hej.
Hvor var I?
Vi tog bare den lange vej.
Okay, det er dit møde.
Hvad sagde din mor?
Ingenting.
Jeg burde nok have skrevet, men vi havde planlagt det her, så...
Vent lidt. Sagde hun virkelig ingenting?
"Stol ikke på nogen", og så ingenting?
Hun gav mig en undskyldning om,
at hun ikke ville sige det forkerte...
Men kunne du ikke bare
have taget fat i hendes bluse
og fået hende til at sige, hvad der foregår?
Hun sagde "endnu", så måske vil hun fortælle os noget senere.
Venner, jeg ved ikke. Undskyld. Det er min mor.
Hun er ekstremt god til at skuffe mig og aldrig svare.
Det forstår jeg godt. Min mor stinker også.
Jeg har drømt om at myrde hende, mens hun sov.
Da jeg havde masken på.
Det har jeg fortalt om, ikke?
- Nej. - Nej.
Ja, du har noget seriøst raseri i dig.
Det har jeg. Og min terapeut siger det samme til mig.
Min mor tvinger mig til at se hendes veninde, Elizabeth.
Lyder etisk.
Ja, helt sikkert.
Hvad skal vi så gøre? Bare gå i skole?
Hvad kan vi ellers gøre?
Vente på, at det næste dårlige sker?
Det er teenageårene,
ifølge Elizabeth.
Undskyld.
Det er på tide, at de får sandheden at vide.
Hun tager meget medicin, så hun er lidt omtåget.
Okay. Tak.
Nora?
Sarah?
Du er tilbage.
Ja.
Ved Colin det?
Ja.
Ja, han ved det.
Hvordan kom du herind?
Jeg prøvede at beskytte børnene.
Noget, du ikke kender til.
Hvad betyder det?
Da jeg ringede til dig...
fortalte jeg dig, at jeg så ham,
og nu tror alle, at jeg er skør.
Du sagde til politiet, at du havde set kæmpeorme.
Jeg fortalte alle sandheden.
Jeg fortalte det til Eliza, Ben og Victoria,
og nu er jeg herinde.
Og jeg så Biddle igen.
- Du så Biddle herinde? - Ja.
Han spurgte mig, hvor han var.
Han vil have ham tilbage.
Han leder efter ham, Sarah.
Og han kommer efter vores børn.
Han leder...
efter ham.
Hej, hr. Bratt.
Din mor hedder Sarah, ikke? Din far sagde, at hun gik i skole her?
Ja. Hvorfor spørger du?
Jeg ryddede op i kælderen
den anden dag og fandt denne scrapbog, så...
Biddles kælder?
Jeg tænkte, at du kunne vise den til din mor,
fordi der er billeder af hende fra high school i den.
Jeg tænkte, hun ville synes, at det var sjovt.
Du kan også kigge i den.
- Okay. - Okay. Fedt.
- Vi ses senere. - Ses.
Hej, Sarah, ses vi til træning?
Ja, jeg kommer.
- Farvel, Sarah. - Farvel, Ben.
Mor?
Hej, Harold.
Kommer du?
- Fotoklub? - Ja.
Mørkekammeret om ti.
Margot?
Margot!
Er du okay?
Du har bare stirret ud i luften.
Har du taget stoffer?
Hvad? Nej, jeg...
I MØRKERUMMET
Hvis du tager stoffer, skal du tale med nogen.
Din far har sikkert en folder.
Jeg tager ikke stoffer.
Vent, du har været her for evigt.
Hvor var mørkerummet i 1993?
Ja, det var...
Hvor du...
Hvor videorummet er nu.
Okay.
Det her er en god idé.
Margot, gør det igen.
Og alene denne gang.
Okay, jeg er i mørkerummet.
Lad os se, om det virker.
Harold, det her er fantastisk.
Har du lavet det?
Ja.
Som en anden hobby, tror jeg.
Det er virkelig sejt.
Det er mange af mine yndlingsting.
Måske giver det ikke mening for dig.
Jeg tror, det giver mening.
Det er dele af dit liv.
Kunsten er i det almindelige.
- Hvem siger det? - Mig.
Jeg ved godt, at du sagde nej,
men jeg synes, at du skal hænge ud med mine venner.
Du er sejere, end du tror.
Måske.
Måske er det et ja?
Måske...
Hej.
Hvad laver du herinde?
Biddle og min mor var venner.
Fedt.
Kan jeg få en projektor?
Hej.
Hvad sker der?
Stokes sagde, jeg skulle møde hende her.
Jeg skal mødes med Margot her.
Flot blomst.
Hej.
Ringede Margot også til jer?
Ja.
Det ser ud til, at hun kontaktede alle...
Jeg tror, hun kontaktede mig først.
Det tror jeg ikke.
Er vi gået glip af noget?
Venner...
min mor kendte Biddle.
Hvordan ved du det?
Det hele er her.
Bedøver du hende?
Dæmp dig.
Luk døren.
Jeg troede, jeg havde begrænset hendes besøg.
Vil du også bedøve hende?
Hun er bedøvet,
fordi hun blev rapporteret at være til fare for sig selv.
- Nora er i min varetægt, Sarah. - Kom nu, Victoria.
"Kom nu"?
Du vader ind i byen og vil bestemme?
Hun var på savværket og talte om hjemsøgte orme.
Hun har et nervøst sammenbrud.
Hvad tror du, der sker med folk,
når de siger sådan noget til politiet?
Så jeg skal tro på,
at du tror, at du hjælper hende?
Jeg prøver at håndtere situationen.
Hun er oprevet.
Hun taler med politiet om spøgelser.
Hvor tror du, det fører hen?
Hun sagde, hun så Biddle.
At han leder efter ham.
Præcis derfor har hun brug for hjælp.
Tror du på hende?
Selvfølgelig ikke.
Men det er farligt, Sarah.
De liv, vi har skabt.
Også hendes liv.
Det hele forsvinder, hvis hun ikke kan tage sig sammen.
Vi mister alt.
Okay. Det fungerer på den måde, at
hvis jeg er det sted, siden handler om,
ser jeg det. Jeg ser fortiden tydeligt.
Så de oplysninger, vi skal bruge, er i scrapbogen.
Som Bratt gav dig.
Er det ikke underligt, at alt dette begyndte
på samme tidspunkt, som Bratt flyttede ind i Biddles hus?
Okay, heller ikke mig.
Det ender galt.
Det er for farligt!
Ja, men hun kan selv bestemme.
Når det er sagt, så har han på en måde ret.
Det er lidt farligt.
Ja. Tak, fordi jeg har ret.
Det er ved meget at blive ciskønnet.
Jeg lover dig, at min mor ikke vil fortælle os noget.
Så det her...
Det er den eneste chance for at få sandheden at vide.
Så jeg må gøre det.
Jeg må gå ind igen.
SPIL ROLLEN
Vent, hvor er det?
Det er lige her.
Harold, hvorfor ville du mødes med mig her?
Jeg er bange. Meget bange.
Bange for hvad?
Hvad sker der med dig?
Jeg tror, nogen vil gøre mig fortræd.
Gøre dig fortræd?
Hvad betyder det?
- Har nogen truet dig? - Ja.
Nej, hør, jeg kan ikke forklare det.
Jeg bliver nødt til at gå. Okay?
Ben venter på mig.
Undskyld. Vi snakker om det senere.
- Vær sød. - Hvad laver du?
- Forlad mig ikke. - Slip mig!
Sarah!
Du må ikke også gå, Margot.
Jeg vil ikke lade dig forlade mig.
Kom med mig.
Hvad sker der med hendes øjne?
- Hvad fanden sker der? - Margot?
Margot.
- Margot. - Hvad sker der?
Margot, kom nu, vågn op!
Margot!
Hej.
Hvad laver du her?
Jeg...
Jeg besøgte Nora.
Hvorfor har du besøgt Nora?
Ja, vi skal snakke sammen.
Så du går i seng med Nora?
Jeg mener, jeg ville sige det på en anden måde,
men... ja.
Jeg troede, vi var prøve-separeret.
Det var vi.
Vi er...
separeret.
Jeg troede, vi i det mindste skulle have en snak,
før vi afsagde dommen?
Jeg troede, at separationen var dommen.
- Virkelig? - Ja, Sarah,
du forlod os for flere måneder siden.
Jeg ville have, at I kom med mig.
Hvis vi bare var flyttet sammen, ville det ikke være sket.
Så jeg skulle bare forlade mit job
og min pension og karriere,
og vi skulle bare tage vores barn ud af high school og væk
fra alle de venner, hun har kendt hele sit liv?
God plan.
Jeg sagde jo, at jeg var nødt til at rejse,
at jeg ikke kunne blive her.
Men du fortalte ikke hvorfor!
Jeg kan ikke fortælle hvorfor!
Du vil ikke fortælle det.
Sarah, jeg hader, at det sker på denne måde.
Jeg elsker dig, og jeg vil altid elske dig.
Men jeg kan ikke se, hvordan det skal fungere.
Så det er slut?
Ja.
Frøken, besøgstiden er forbi.
Colin fortalte mig det.
Hvad er det?
I går i seng sammen, Nora.
Besøgstiden er slut.
Det er okay.
Det er ikke okay, men det bliver det.
Frue, du må ikke være her.
Undskyld. Jeg skal fortælle hende noget,
og så går jeg.
Hør på mig, Nora.
Du er ikke syg. De vil bare have dig til at tro det.
Den medicin, de giver dig,
er til folk, der ser ting, som ikke er der.
Men det er ikke dig.
Hvis du vil ud herfra, må du holde op med at tage pillerne
og holde op med at tale tosset.
De forstår det ikke.
De tror ikke på dig.
Men det gør jeg.
Du har ret. Vi skal passe på vores børn.
- Vi finder ud af det. - Okay.
Frue.
Jeg går nu.
Tag dem, mens jeg er her, tak.
Tænk, at vi lod hende gøre det.
- Har vi ikke lært noget? - Hun gav os ikke et valg.
Hvad?
Okay, vent.
Vi skal være det sted, som er forbundet
med scrapbogssiden, ikke?
Og den åbnede op på denne side.
Det er Biddles hus.
Ja. Det er sådan, vi får hende ud.
Vi skal bruge den i Biddles hus for at komme ind.
Hvordan får vi hende ud af skolen?
Jeg har en idé.
Drama-børn, ikke sandt?
Få hende ind.
- Rolig. - Pas på halsen.
Halsen.
Undskyld, Margot.
Stop! Slip mig!
Hvad vil du have fra mig?
Hvem er de?
Hvem er der?
Hvad er det her?
Kom så, afsted.
Hvem er de?
Hold dig væk fra mig!
Åh, gud.
Nej.
Margot! Vi har dig!
Giv mig en hånd.
- Hjælp mig. - Jeg har dig.
Vi har dig.
Er du okay?
- Sæt hende ned. - Forsigtigt.
I fulgte efter mig ind i scrapbogen.
Ja.
Der var andre i huset.
Jeg fandt den.
Mor?
- Vi skal have ham ud. - Hallo.
Nej!
- Hallo! Kom nu! - Han er død.
Harold er død.
Far?
Jeg sagde det jo. Du troede ikke på mig.
Ikke nu, Nora.
Hvad nu? Ringer vi efter nogen?
Nej.
Biddle er død, okay? Det betyder ikke, at vi skal ødelægge vores liv.
Jeg skal ikke i fængsel. Tag kufferten.
Har vi lige fundet ud af, at vores forældre er mordere?
Nej.
Nej, det er umuligt.
Hvordan? Det hele giver mening.
Det er derfor, alt det her sker for os.
Kameraet, masken.
Biddle hævner sig på os, for det vores forældre gjorde mod ham.
Han tager hævn.
Åh gud, vi er nepo-babyer af mordere
Nej. Okay, ja, vores forældre har skjult ting,
men de ville ikke slå nogen ihjel.
Men det har de lige gjort.
Nej, Margot har ret.
Der må være mere i den historie.
Hvad var der i kufferten?
Vil I vide, hvad der er i kufferten?
Kom indenfor. Jeg fortæller jer det.
Jeg fortæller jer om det.
BASERET PÅ DEN KOLATISKE BOGSERIE AF R.L. STINE
OG SKABT AF PARACHUTE PRESS
Tekster af: Iben Hjorth